Iisrael - Lähis-Ida ainus demokraatia.
Jeruusalemm - maailma vaidlusaluseim kinnisvara.
Juuda ja Samaaria - maailm nimetab neid Läänekaldaks.
Meedia püüab seda varjata.
Tõsilood tõelistest inimestest: isadest, emadest, lastest, peredest.
Need on Iisraeli südamaa inimesed.
Teekond jätkub Joosua ja Kaalebi raportiga.
JOSHUA & CALEB IISRAELI SÜDAMAAL
DAVID HA'IVRI
David, on tore sinu kodus istuda ja kuulda,
mida haShem (Nimi, Jumal) sinu elus teinud on.
Teekond on toonud sind USAst Juuda- ja Samaariamaale.
Võiksime su kogemustest tundide kaupa lugusid rääkida.
Oled võtnud sõna Iisraeli südamaa eest kõrgel tasemel.
See pole kerge olnud. Oled kindlasti mõelnud, miks sa seda teed.
Usun, et sinus on mingi põhiväärtus, mis on osa su identiteedist.
See ei alanud Iisraeli kolimisega. Sel teekonnal on kuskil lähtepunkt.
Naaseme algusse. Kuidas tekkis sinus sionistlik nägemus?
Oletan, et see tekkis USAs.
Caleb, aitäh, et külla tulite, ja et saan teiega oma mõtteid jagada.
Mõtisklesid oma sissejuhatuses,
miks ma seda teen.
Olen rääkinud Iisraeli kaitseks
viimastel aastatel ja olen reisinud maailmas, vahel koos teie isaga.
Olen vestelnud juutide ja kristlaste ühendustega
ja peaaegu kõigiga kogu maailmas.
Miks ma seda teen?
Tavaliselt kõlab see küsimus mu peas
Ben Gurioni lennujaamas lennukis istudes,
kui oleme õhku tõusmas.
Kui lennuk üles suundub, oled surutud tooli seljatoele
ja lennuk rebib maast lahti.
Tavaliselt, kui istun selles asendis, nägu taeva poole,
küsin endalt Iisraelist lahkudes: "Miks ma seda teen? Miks?"
Ma ei tee seda lõbu pärast.
Mul on naine, Mollie.
Meil on kaheksa last. See on mu kodu.
Ma ei lahku Iisraelist rõõmuga. Kuid olen teinud seda korduvalt,
et rääkida kogu maailmas rühmitustele, diplomaatidele
ja rahva valitud riigiametnikele,
et rääkida juudi rahva ja selle maa kaitseks,
Iisraeli südamaa, Juuda ja Samaaria eest.
See on kõike seda väärt.
See on võimalus. Saan selgitada rahvastele,
et juudi rahvas peab siin olema. See pole lihtne asi.
Paljud maailmas ei mõista ega tea.
Neil pole aimugi, mis motiveerib juute siin olema.
Siin Juuda ja Samaaria mägedel. On tähtis seda maailmale rääkida.
Julgustan teidki seda rääkima. Rääkige sellest maast. - Püüame.
Millest kõik algas? On võimas, et püüad maailma valgustada.
Asume kohe detailide juurde, mis puudutavad sinu tööd.
Aga naaseksin algusse USAs. Kuidas kõik su noorusaastail algas?
Sündisin New Yorgis, USAs.
Kui olin laps, ühines mu isa sionistliku liikumisega.
Olime tavaline Ameerika juudipere.
Olime sekulaarsed. Meil polnud eriti tihedaid sidemeid
religioosse kogukonnaga.
Tagantjärgi mõeldes pean seda imeks,
et isal oli sisemine kutse
ühineda Iisraeli ja juudi rahvaga.
Ta veenis isegi ema,
et nad peavad perega Iisraeli kolima.
See tõi mind 11-aastasena siia maale. Mu pere tegi aliya.
Heebreakeelne sõna aliya tähendab kõrgendust.
Nii nimetatakse heebrea keeles neid, kes tagasi Iisraeli kolivad.
See on juutide rahvuskodu. Meie kultuuri ja usu järgi
on Iisraelimaa juutidele teistest maadest kõrgem.
Juutidele on see kõrge paik. Kui juut naaseb pagulusest,
madalamast kohast, teeb ta aliya - ta tõuseb Iisraelimaale.
Kui teie aliya tegite, kuhu te perega esmalt kolisite? - Põhja poole.
Elasime alguses Haifas. Hiljem kolisime Ma'aloti.
See asub Liibanoni piiri ääres. Seal veetsin oma teismeliseaastad.
Seal käisin koolis.
Hakkasin praktiseerima judaismi
keskkooli lõpuaastatel, enne armeeteenistusse minekut.
Kas seda mõjutas Iisraelimaa? Kas see tõi usule lähemale?
Arvan küll. Kõik on omavahel seotud.
Juudi rahva naasmine Iisraeli on osa lunastusest -
maa, rahva ja maailma lunastusest.
Juudi rahvas naaseb oma juurtele.
Nad naasevad Iisraeli ning ka Toora ja juudi kultuuri järgimise juurde.
Kas see teostus rahvuslikus mastaabis, kui inimesed aliya tegid?
Kas neid ühendab oma usu juurtele naasmine?
Arvan, et juudid Iisraelis, ka need, keda sekulaarseks peetakse,
järgivad usku.
Nad elavad seda. Neil on rahvuslik ja religioosne teadlikkus.
Nad on osa juudi rahvast.
Selles siin kõiges küsimus ongi: juudi rahva naasmises
ja kogunemises diasporaast, hajuvil elamisest.
Elasime rahvaste seas ja saime neilt mõjutusi.
Nüüd tuleme tagasi ja koondume oma rahvuskodus.
Meil on oma rahvuspühad.
Juudi peresid elab USAs, Austraalias ja teistes maades,
kelle rahvustemaatika on kristlik.
On selge, et juudid saavad sealt mõjutusi,
sest näevad kõikjal pühadeveetmist: jõulukuused, ülestõusmisjänkud.
See jätab kultuuris oma jälje.
Aga Iisraelis on rahvuspühadeks hanuka, paasapüha,
iseseisvuspäev, Iisraeli lipp.
Rahvas ammutab mõjutusi sellest.
Kas prohvetiraamatud ei kirjuta, et rahvas tuuakse oma maale
ja selle peale piserdatakse puhast vett?
Kas tead seda kirjakohta? - Jah.
Kas see tähendab midagi heebrea keeles? - See ongi see fenomen, ime.
Rahvas, kes elas hajuvil, ja oli teatud mõttes surnud, ärkas ellu.
Keel ja kultuur ärkasid ellu.
Võimas fenomen. Mis ajendas sinu teist kolimist?
Kolisite põhjast südamaale Samaariasse.
Abiellusin Molliega armeeteenistuse lõpus.
Otsustasime, et vajan veidi aega
tooraõpinguteks ješivas, rabinistlikus koolis.
Leidsime Jeruusalemmast õigena tundunud ješiva.
Alustasime seal. Olime noored.
Meile piisas väikesest korterist. Elasime algul Jeruusalemmas.
Kuid igatsesime maale.
Tahtsime osaleda millegi uue arendamises.
Tutvusime paari kogukonnaga
Juudas ja Samaarias Jeruusalemmast põhjas ja lõunas.
Seal oli noori kogukondi. Nii leidsime Kfar Tapuachi.
See tundus õigena. Kolisime siia ca 25 aasta eest.
Kuidas siin toona välja nägi?
Oled piirkonna ehitamises tõsiselt kaasa löönud? Kuidas siin siis oli?
Kui 25 aasta eest Samaariasse tulime, oli kõike vähem.
Infrastruktuuri oli vähem.
Teed olid kitsamad.
Polnud korralikku ühistransporti.
Busse oli vaid mõni. Elanikke oli palju vähem kui täna.
Poeskäimine oli problemaatiline. Kõik oli problemaatiline.
Kfar Tapuachis elas 30 peret. Nüüd elab siin 220 peret.
Naaberlinn Ariel oli toona tänasest poole väiksem.
Toona oli seal ehk 7000 elanikku, täna 21 000.
Lisaks oli seal suur ülikool. - Täpselt.
Kõik on hiljem kasvanud. See on olnud suur õnnistus.
Rahvusvaheline surve on suur olnud. Seda on pidevalt tunda olnud.
Iisraeli valitsusele avaldatakse survet
piirama juudi asunduste kasvu Juudas ja Samaarias.
Sellest hoolimata, baruch haShem, tänu Jumalale, kogukonnad kasvavad.
Tahaksin üht asja kuulda.
Kas on esinenud olukorda, kus oleksid tahtnud lahkuda?
"Nüüd aitab. See on liiga raske. Kolime Tel Avivi või Golanile.
Tagasi Jeruusalemma."
Kui selliseid tundeid esines, siis mis sundis teid siia jääma?
Mis on kolm põhiprintsiipi, mis teid jääma sundisid?
Kui räägiksin kõigist raskustest neil aastail,
väljakutsetest, terroriohtudest, terroristide tapetud sõpradest ...
Hukkus isegi teie pereliikmeid. - Peres, kogukonnas,
naaberkogukondades.
Ohud teedel.
Oleme üle elanud igasuguseid raskusi.
Võiksin lõputult jätkata, kuid ma ei taha kaevelda.
Räägin vaid selleks, et teaksite, et see pole lihtne. See on raske.
Aga minu meelest tähendab termin 'sionism'
heebrea keeles ja Iisraelis patriotismi.
Olen sionist, patrioot. Armastan oma maad ja rahvast.
Armastan oma Jumalat. Usun, et meil on siin missioon.
Meie ülesanne on minna läbi kõigist raskustest.
On suur õnnistus juba üksnes siin olla,
näha aknast maastikku ja piibellike kohti,
maad, kus kõndisid meie esiisad.
Istutame uusi puid, oliive ja viinapuid. Teame,
et iidsel ajal harisid juudid seda maad ja seejärel jäi maa sööti.
Kuid teame, et meie esiisad, diasporaa aja juudid, palvetasid,
et võiksid naasta Iisraelimaale, ja uskusid,
et Jumal täidab prohveteeringud ja tõotused Iisraelimaale naasmisest.
Et maa lööb taas rohetama. Näeme seda. See on kõike väärt.
Uskumatu. Räägime sinu tööst Iisraeli kaitseks.
Mis ametites sa töötanud oled?
Tähtsaim on ilmselt see, et perega siia elama asusid.
Otsustasite end siin sisse seada ja aktiivselt tegutseda.
Oled osalenud maaharimises ja muudes töödes siin piirkonnas.
Kuidas oled Iisraeli heaks tegutsenud?
Joshua, paari aasta eest valiti mu sõber Gershon Mesika
meie Samaaria maakonna juhiks.
Gershon mõistis toona,
et meil polnud rahvusvahelist osakonda
rahvusvahelise üldsusega suhtlemiseks,
teavitus- ja selgitustööks jms.
Ta palus mul seda mõtet arendama hakata.
Hakkasin vestlema välisreporteritega.
Kutsusin piirkonnaga tutvuma diplomaate ja teisi välismaalasi.
See oli tõeline väljakutse, sest inimesed kartsid.
Nad olid kuulnud, et siin esineb terrorismi ja teed on halvad.
Olii raske siia inimesi tuua.
Rääkisin ajakirjanikega ja esitlesin neile kohti.
Kord intervjueeris mind üks Hiina teleajakirjanik.
Tollal oli valitsus külmutanud igasuguse ehitamise
Juuda ja Samaaria kogukondades. Reporter palus selgitada,
miks meile on tähtis siin ehitada. Vastasin:
"Kas näed seda maanteed nr 60t? See on Piibli maantee.
Meie esiisad Aabraham, Iisak ja Jaakob käisid mööda seda teed.
Juuda ja Samaaria on kogu meie kutsumise kese, selle tuum."
Pärast intervjuud ütles hiinlane: "Hr Ha'ivri,
aitäh, et asja selgitasite. Inimestel väljaspool maailmas,
miljonitel ja miljonitel hiinlastel ja üldse inimestel, pole aimugi,
miks te juudid nii tungivalt siin olla tahate.
Keegi pole seda nii hästi selgitada osanud.
Nüüd näen teie motiive ja rahvuslikku sidet maaga."
See avas mu silmad mõistma, et see ajakirjanik ...
Ta polnud juut ega kristlanegi.
Piibel polnud talle tähtis.
Tal polnud emotsionaalset sidet lugudega Aabrahamist ja Jaakobist.
Ometi oli talle tähtis mõista meie motiive siinolemiseks
ja kuulda neid meie käest.
See on vaid üks vaatenurk. Üldiselt olen märganud,
et Juuda, Samaaria ja meie kogukondade avamine
ning meid innustavate motiivide selgitamine
on Iisraeli toetamise töös lapsekingades.
On palju ühendusi, kes püüavad usinalt Iisraelile toetust koguda,
sest Iisraeli rünnatakse ülikoolides, sotsiaalmeedias
ja tavameedias. Kõikjal, isegi kogudustes.
Iisraeli-vastane propaganda laimab Iisraeli ööpäevaringselt.
Kõik nooled on suunatud Juudale ja Samaariale, nn Läänekaldale.
Öeldakse: "Iisrael on paha, sest okupeerib Läänekallast."
Kõik keskendub siia. Olen märganud,
et Iisraeli eest kostvad ühendused juhivad vestlust siit eemale.
Nad pöörduvad ära Juudast ja Samaariast. Neil on ebamugav.
Nad ei tunne Juuda ja Samaaria olukorda,
nii et ei oska väidetele vastata.
Ise olen toonud inimesi Samaariasse
ning selgitanud meie seisukohta ja sidet maaga.
See on väga tõhus olnud. Kõige efektiivsem.
Õhutan kõiki Iisraeli kaitsvaid ühendusi
hoolimata poliitilisest orientatsioonist siia tulema ja mõistma
Juudat ja Samaariat.
Kui tahad toetada Iisraeli, tuleb mõista Juuda ja Samaaria tähtsust.
Fenomenaalne. Iisraeli taust, südamaa Juuda ja Samaaria.
Piirkonna ajalugu. Aabraham käis teedel, kus teie iga päev kõnnite.
See avab paljude silmad.
Nad pole mõistnud, mida see südamaa ja piirkond tähendavad.
Jätkad Iisraeli eest kõnelemist.
Tahaksin teada, mida teed perega ja oma farmis.
On igasuguseid asju. Mida te siin teete?
Hakkasin maad harima, kui Kfar Tapuachisse kolisime.
Samaarias polnud toona eriti palju maaharijaid.
Istutasin mõned oliivipuud. Olin üksi. Olin noor.
Mul polnud abiväge. Lapsed olid väikesed.
Naisel olid käed tööd täis kaheksa väikese lapsega.
Mul polnud kuhugi pöörduda. See oli raske.
Lisaks oli mul vastutus kogukonnas ja Iisraeli toetustöös.
Ja ...
Oli pikk periood, kui ma ei suutnud farmi eest hoolitseda.
Praegu on shmita, sabatiaasta.
Laseme maal aasta aega puhata.
Me ei künna, istuta ega hari seitsmenda aasta ajal.
See on Toora käsk, piibelliku seaduse järgimine.
Enne seitsmendat aastat tegin farmis mitmeid ehitustöid.
Päästsin puid. Mul on ca 400 - 500 oliivipuud.
Neil läheb palju paremini.
Istutasin uue viinapuuaia nende kolme poisi mälestuseks,
kelle Hamas röövis ja mõrvas.
See on mu esimene viinamägi
siin Kfar Tapuachis.
Nüüd on mul seega oliiviistandus ja viinapuuaed.
Arendan turismitalu, kuhu saaksid tulla inimesed väljast
ning kogeda ja õppida mitsvade kohta,
Iisraelimaa harimist reguleerivate Toora seaduste kohta.
Olen tänulik teie ühendusele HaYovel, kuna teie ja vabatahtlikud
olete aidanud mul tarasid ehitada
ja viinapuuistikuid toestada.
See on suur asi.
Tahaksin lõpuks veel midagi küsida. Millest sa unistad?
Lebad õhtul voodis. Vaatad lakke.
"Millesse ma usun? Millised on mu tulevikuunistused?"
Mis ees ootab?
Oleme protsessis. Elame vägevaid aegu.
Juudi rahvas on ärganud.
Nad naasevad Iisraelimaale ja ehitavad maad üles.
Nad võtavad taas oma koha sisse.
Juudi rahval on koht ja missioon.
Peame olema püha rahvas pühal maal, rahvastele valguseks.
Näen, et liigume pidevalt edasi selle mõistmise suunas.
Näeme seda lunastusprotsessina.
Usun, et sel vägeval ajal
jõuame piirkonnas normaliseerumiseni.
Inimesed sellistest maadest nagu USA, ja ka kristlased,
tunnustavad juudi rahva kodu
selles protsessis.
Sama teevad ka meie naabermaad. Loodan seda näha.
Loodan näha üksteisemõistmist,
et see on meie koht ja seda peavad juudid tegema.
Lisainfot David Ha'Ivri kohta: www.Haivri.com
JOSHUA JA CALEBI RAPORT IISRAELI SÜDAMAALT
Tõlge: Monika Jaaguri