Kymmenen vakoojista sanoi, että luvatussa maassa oli jättiläisiä.
Kahdella vakoojalla oli erilainen henki.
He uskoivat Jumalan lupauksiin ja liittoon.
Maailma vaatii alueluovutuksia.
Kristittyjen on kuitenkin puolustettava Juudeaa ja Samariaa.
Maailma vääristelee tilannetta, mutta me tuomme Joosuan raportin.
Joshua ja Caleb Israelin sydänmailla
Moshe ja Leah Goldsmith
Kasvoin hyvin sionistisessa perheessä.
Olimme ortodoksijuutalaisia.
Jotkut ortodoksijuutalaiset kannattavat sionismia, -
ja toiset tyytyvät rukoilemaan Messiaan tuloa ja odottamaan.
Minun vanhempani suunnittelivat aina Israeliin muuttoa.
Kuuden päivän sodan jälkeen isäni halusi ostaa asunnon Israelista.
Minä ja kolme siskoani opimme rakastamaan Israelin maata.
Kävin jeshiva-koulua. Tiedättekö, mitä jeshivat ovat?
Sain jeshiva-koulutuksen, mutta en ollut maailman paras oppilas.
En ollut hyvä keskittymään.
Lukiossa aloin oppia tuntemaan itseäni.
Jo nuorena halusin muuttaa tänne.
Kun olin 6-vuotias, sanoin jotain profeetallista.
Istuin serkkujeni seurassa.
Kaikki puhuivat tulevaisuuden suunnitelmistaan.
Minä sanoin, että tulen asumaan kukkulalla hiekkateiden keskellä.
Sellaista täällä Itamarissa on. -Olit kova unelmoimaan jo pienenä.
16-vuotiaana menin lukioon.
Lukion kolmannella pidin välivuoden ja tulin Israeliin.
Suurin osa koulukavereistani jäi USA:han, -
mutta muutamat meistä pääsivät Israeliin puoleksi vuodeksi.
En koskaan unohda sitä, miltä tuntui tulla ulos lentokoneesta.
Olin 17-vuotias.
Lentokoneesta laskeutuminen oli unelmieni täyttymys.
Bussi tuli hakemaan meitä lentokoneelta.
Laskeuduin alas ja suutelin maata.
Sinä kasvoit sionistiperheessä.
Oliko sinulla samanlainen kasvatus?
Kasvoin suunnilleen samanlaisessa ympäristössä.
Ainoa ero oli se, että isäni oli selvinnyt holokaustista.
Hänen suvustaan selvisi vain kolme ihmistä.
Vapaa-ajallaan hän antoi luentoja ja kertoi tarinaansa yliopistoissa.
Olin hänen mukanaan reissussa, ja kuuntelin hänen tarinaansa.
En kyllästynyt siihen koskaan.
Kuuntelin siis hänen tarinoitaan, -
mutta samalla kampanjoin venäjän- juutalaisten vapautumisen puolesta.
Ympäristöni sai minut kyselemään kysymyksiä.
Söimme omenapiirakkaa ja kuuntelimme Led Zeppeliniä.
Olin amerikkalainen, -
mutta samanaikaisesti tapahtui muitakin asioita.
Kampanjoin juutalaisten vapauden puolesta, mutta asuin itse USA:ssa.
Teini-ikäiset eivät pysty päättämään elämästään.
Lähdin kuitenkin Israeliin heti lukion jälkeen.
Vietin vuoden Israelissa.
Se sai minussa aikaan lujan päätöksen siitä, -
että oli hullua olla asumatta Israelissa.
Jumala johdatti meidät yhteen.
Olemme lapsuudenystäviä, mutta emme olleet tavanneet vuosiin.
Tapasimme, kun olimme molemmat palanneet Israelista.
Ensimmäinen sana kohdatessamme oli "Israel".
Milloin teitte alijan?
Mieheni piti suorittaa opintonsa loppuun.
Minä työskentelin Manhattanin juutalaistoimistossa.
Häissämme juhlittiin myös läksiäisiämme.
80-luvulla alijan tekeminen oli harvinaista.
Meitä pidettiin vinksahtaneina.
Alijakaan ei riittänyt meille. Halusimme olla pioneereja.
Minä tein alijan korkokengissäni ja sievässä laukussani.
Yhtäkkiä huomasin olevani jollain mäellä keskellä erämaata.
Tuuli puhalsi ympärillämme.
Laskimme laukkumme maahan ja sanoimme tulleemme kotiin.
Jumala toi meidät tälle hienolle alueelle.
Miten osasitte kotiutua tänne?
Ensimmäisen vuoden asuimme Jerusalemissa.
Halusimme päästä lähemmäksi Jumalaa.
Päätimme mennä jeshiva-kouluun.
Vaimoni meni naisten jeshivaan ja minä miesten.
Jerusalemista käsin etsimme sopivaa asuinpaikkaa.
Tulimme tänne erään kerran sapattina.
Täällä asui 10 perhettä.
Rakastuimme tähän paikkaan ja päätimme muuttaa tänne.
USA:ssa olin opiskellut biologiaa ja tähdännyt lääketieteelliseen.
Kun tulin 21-vuotiaana Israeliin, minun piti päättää, mitä teen.
Minun piti opiskella jokin ammatti. Juutalainen äiti vaatii sitä.
Joko lääkäri tai lakimies.
Tulimme tänne pioneereiksi, -
ja päätin jatkaa opintojani Elon Moren jeshivassa.
Se on aika lähellä.
Opiskelin siellä 13 vuoden ajan, ja minusta tuli rabbi.
Kerronko, mitä Leah teki noina vuosina?
Minulla on kysymys.
Kun muutitte Israeliin, -
mikä oli suurin kokemistanne haasteista?
Ja mikä asia tuotti teille eniten iloa?
Haasteemme tuottivat meille iloa.
Amerikassa elettiin hyvin mukavaa ja tasapaksua elämää.
Samaan aikaan minä hypin täällä riemusta.
Elämä ei ollut helppoa, -
ja joka päivä tuli uusia haasteita eteen.
Kun ensimmäinen vauvamme syntyi, -
sähköt toimivat vain kahdeksan tuntia vuorokaudessa.
Jouduin käärimään vauvan peittoihin ja pitämään sitä sylissäni.
80-luvulla koko kylässä oli vain yksi puhelin.
Tulin puhelinkoppiin valtavan kolikkomäärän kanssa, -
kun Moshe oli armeijassa.
Minä olin kotona Itamarissa.
Joskus sain häneen yhteyden, ja joskus sain häneltä viestin, -
joka oli kolme päivää vanha.
Käytimme telepatiaa.
Oli hengellinen kokemus kuunnella tuulta -
ja ajatella toista ihmistä.
On surullista, että nykyään vain soitetaan kännyköillä.
Mihin vanha maailma hävisi?
Me elimme siinä maailmassa.
Se oli hyvin erityistä aikaa.
Ympärillä oli vain hiekkateitä, joten liikenne oli vähäistä.
Täältä on vain tunnin ajomatka rannikolle ja Jerusalemiin.
Silti julkinen liikenne kulki vain kerran päivässä.
Eikö teillä ollut autoa? -Ei.
Oliko aasia tai kamelia? -Kissoja oli vaikka muille jakaa.
Rakastimme luonnossa kävelemistä.
Se oli ennen Oslon rauhanneuvotteluja -
ja niitä seuranneita väkivaltaisuuksia.
Kävelimme paljon. Silloin oli mahdollista kävellä Siiloon asti.
Tämä alue on koko maailman raamattuvyöhykettä.
Kysyit, mitä haasteita meillä oli.
Oli vaikeaa kertoa elämästämme amerikkalaisille ystävillemme.
He eivät ymmärtäneet meitä.
Yksi asia on ihmeellinen.
Katsokaa kalliota. Voiko se muuttua?
Kun kalliolla kasvaa viiniköynnös, profetia on täyttymässä.
Voimme omin silmin todistaa, että tämä maa on herännyt eloon, -
koska asumme täällä.
Joka puolella ollaan meitä vastaan.
EU:ssa tehdään Länsirantaa syrjiviä päätöksiä, -
vaikka nämä ovat Jumalan alueita.
On juutalaisvastaista vaatia, että juutalaiset lähtevät täältä.
Meillä on haasteita, mutta sitten näemme, -
kuinka kalliolla kasvanut viiniköynnös voittaa palkintoja.
Silloin tiedämme, että profetiat täyttyvät.
Tästä aiheesta olemme innoissamme.
Tarkoitat siis, että kun meinaat menettää toivosi, -
näet Jumalan teot kaikkialla ympärilläsi.
Joka aamu, kun herään ja katson ulos ikkunastani, -
näen ihmeellisiä asioita.
Sitä on vaikea käsittää.
Nuo asiat eivät tapahdu, ellemme tartu Jumalan käteen.
Jumala tarvitsee yhteistyökumppaneita.
Hän tarvitsee ihmisiä, jotka tarttuvat kuokkaan.
Monet odottavat lunastuksen saapuvan kuin kaunis kakku, -
josta kaikki saavat palasen.
Jonkun on kuitenkin leivottava se kakku.
Te olisitte voineet jäädä Yhdysvaltoihin asumaan.
Nyt ette voisi enää hylätä tätä kaikkea.
Monet jäävät tästä paitsi.
Te otitte suuren askeleen tullessanne tänne.
Teitä on siunattu suuresti.
Tunsimme ikään kuin Abraham olisi tuonut meidät tänne kädestä pitäen.
Monet kyselevät, miksi haluamme asua vaarallisessa paikassa.
Ystävät ja sukulaiset kyselevät, miksi emme asu Amerikassa.
Miksi juoksentelemme Lähi-idän vuorilla, -
samalla kun viholliset yrittävät tuhota juutalaisen kansan?
Ihmisiä tapetaan täällä. Miten voimme kasvattaa lapsemme täällä?
Olemme aina vastanneet, että elämä on lyhyt.
Jumala antaa meille 70-80 vuotta. Jotkut saavat 120 vuotta.
Elämän jälkeen liitymme taivaassa odottaviin joukkoihin.
Tulevaan aikaan voi ottaa mukaansa vain yhden asian.
Materialismi ja raha häviävät.
Vain hyvät tekomme seuraavat meitä.
Hyvät teot liittyvät siihen, miten olemme kohdelleet toisia ihmisiä -
ja kuinka olemme auttaneet Israelia ja Jumalan Sanan leviämistä.
Se on tehtävämme tässä maailmassa.
Joudumme ehkä luopumaan joistakin toisista asioista, -
mutta saamme olla lähellä Jumalaa, kun omistaudumme Israelille.
Se motivoi meitä ja auttaa selviämään haasteista.
Se ei kuitenkaan ole ollut helppoa.
Olette joutuneet kokemaan täällä vaikeuksia.
22 ihmistä on murhattu näillä vuorilla.
Miten reagoitte siihen perheenä?
Mitä teitte?
Perheemme koki vaikean koettelemuksen, -
kun rabbi, joka oli mieheni oppi-isä, -
murhattiin Eebalin vuorella.
Silloin poikani sanoi, -
ettei Jumala taida suojella meitä.
Jumala oli vihollisen puolella.
Katselin hänen kanssaan siunausten ja kirousten vuoria.
Sanoin, että Jumala antaa meidän valita vapaasti.
Emme ole robotteja, emmekä toteuta hänen tahtoaan enkelimäisesti.
Voimme valita, olemmeko siunattuja vaiko kirottuja.
Saamme valita vapaasti, ja Jumalan huolenpito kyllä suojelee meitä.
Hänen hyvyytensä säteilee meihin.
Poikani varmasti kamppailee tuon kysymyksen kanssa vuosia.
Minä en syntynyt samaan todellisuuteen kuin hän.
Minä valitsin tämän, mutta hän syntyi tänne.
Kylämme lapset ovat onnellisia ja ylpeitä asuinpaikastaan.
Suurin osa armeijan eliittisotilaista tulee täältä.
He päättävät kantaa vastuunsa armeijan kautta.
He eivät halua vetäytyä syrjään, -
vaan olla osa lunastusprosessia -
ja suojella koko Israelia parhaansa mukaan.
Reagoimme perustamalla järjestön, -
jonka tavoite on vahvistaa yhteisömme infrastruktuuria.
Rakensimme lisää leikkikenttiä ja kirjastoja.
Tuimme lapsityötä.
Rakennamme uutta synagogaa ja opintokeskusta.
Kun vihollinen suunnittelee murhaamista, -
me vain rakennamme lisää.
Yhteisömme on kasvanut, ja tänne on muuttanut lisää asukkaita.
Ihmiset haluavat asua täällä.
Kuka haluaisi asua yhteisössä, jossa murhattiin kokonainen perhe?
He ovat uppiniskaisia. He uskovat, että tämä on Jumalan tahto.
Tämä Israelin sydänmaata, eikä ruumis selviä ilman sydäntä.
Moshe, sinä voisit varmasti kertoa tästä lisää.
Olet Itamarin pormestari, ja olet varmasti nähnyt kaikenlaista.
Olenhan minä.
Puhuimme ihmeistä.
Kun muutimme tänne, täällä oli vain muutamia ihmisiä.
Jos kivistä voisi tehdä timantteja, olisimme miljonäärejä.
Olemme nähneet tämän yhteisön kasvavan pikkuhiljaa.
Unelmani on, -
että Itamarista tulee yksi Israelin merkittävimmistä kaupungeista.
Toivon, että tästä tulee pyhä kaupunki, -
jossa asuu nöyriä ihmisiä.
Friends of Itamar -järjestömme kautta kierrämme maailmalla -
ja näytämme ihmisille kuvia tästä autiomaasta, -
joka heräsi eloon.
Jeremia ennusti, että Samariassa tullaan istuttamaan viinitarhoja.
Samaria on heräämässä henkiin.
Ihmisten on tajuttava, että olemme menossa eteenpäin.
Jesaja ennustaa, että lopunaikoina kansat hylkäävät epäjumalansa.
Israelin kansa ja maa ovat herättäneet heissä halun -
tulla tähän maahan.
He ymmärtävät, että Jumala ilmestyy Israelin maan ja kansan kautta.
Sakarja puhuu miehistä, jotka tarttuvat juutalaisen viittaan.
He ovat kuulleet, että Jumala on juutalaisten kanssa.
He näkevät, kuinka juutalaiset palaavat profetioiden mukaisesti.
Juutalaiset todistavat Jumalasta.
Uskomme, että meidän tulee olla valona kansoille.
Lopulta kansat alkavat ottaa Israelista mallia.
Se tapahtuu aikojen lopulla. -Tervetuloa mukaan.
Moshe ja Leah Goldsmith Itamar, Samaria
Lisätietoja Itamarista löytyy osoitteesta: -
http://touritamarsupportisrael.com
Suomennos: Hanna Tischer