Kümme maakuulajat ütlesid, et tõotatud maal on hiiglased,
me ei pääse sinna.
Kahel maakuulajal oli teistsugune vaim.
Nad uskusid Jumala tõotusi ja lepingut.
Maailm nõuab maade loovutamist rahu eest.
Meie aga kutsume kristlasi Juudat ja Samaariat kaitsma.
Maailm esitleb asju negatiivselt. On Joosua ja Kaalebi raporti aeg.
Joshua ja Caleb Iisraeli südamaal
Moshe ja Leah Goldsmith, Itamar, Samaaria
Sündisin ja kasvasin väga sionistlikus peres.
Olime ortodokssed juudid.
Mõned ortodokssed juudid toetavad sionismi
ja teistele piisab, kui nad palvetavad Messia tuleku eest ja ootavad.
Minu vanemad plaanisid alati Iisraeli kolimist.
Pärast Kuue päeva sõda tahtis isa Iisraelis kinnisvara osta.
Õppisin koos oma kolme õega Iisraelimaad armastama.
Käisin ješivas. Kas teate, mis ješivad on?
Sain ješiva hariduse, kuid ma polnud maailma parim õpilane.
Mul oli keskendumisraskusi.
Keskkoolis hakkasin end paremini tundma õppima.
Tahtsin juba noorena siia kolida.
Kui olin 6-aastane, ütlesin midagi prohvetlikku.
Istusin sugulaste seltsis.
Kõik rääkisid tulevikuplaanidest.
Mina ütlesin, et hakkan elama mäe otsas keset liivateid.
Just selline siin Itamaris ongi. - Olid juba väiksena suur unistaja.
16-aastaselt läksin keskkooli.
Keskkooli viimases klassis võtsin vaba aasta ja tulin Iisraeli.
Enamik mu koolikaaslasi jäi USAsse,
kuid osad meist pääsesid pooleks aastaks Iisraeli.
Ma ei unusta seda kunagi, mis tunne oli lennukist välja tulla.
Olin 17-aastane.
Lennukist väljumine oli mu unistuste teostumine.
Buss tuli meile lennukisse vastu.
Langesin põlvili ja suudlesin maad.
Kasvasid sionistlikus peres.
Kas sul oli samasugune kasvatus?
Kasvasin umbes samasuguses keskkonnas.
Ainus vahe oli selles, et mu isa oli holokausti üleelanud.
Tema perest jäi ellu vaid kolm inimest.
Vabal ajal andis ta loenguid ja rääkis ülikoolides oma lugu.
Käisin temaga kaasas ja kuulasin tema lugu.
Ma ei tüdinud sellest kunagi ära.
Kuulasin tema lugusid,
kuid samas käisin meelt avaldamas Vene juutide vabanemise eest.
Mu keskkond tekitas minus küsimusi.
Sõime õunapirukat ja kuulasime Led Zeppelini.
Olin ameeriklane,
kuid samas juhtus teisigi asju.
Võitlesin juutide vabanemise eest teisest riigist, kuid elasin ise USAs.
Teismelised ei kontrolli oma saatust.
Läksin siiski kohe pärast keskkooli Iisraeli.
Veetsin aasta Iisraelis.
See tekitas minus kindla otsuse,
et on hullumeelne mitte elada Iisraelis.
Jumal juhatas meid kokku.
Olime lapsepõlvesõbrad, kuid me polnud aastaid kohtunud.
Kohtusime, kui olime mõlemad Iisraelist naasnud.
Esimene sõna taaskohtumisel oli 'Iisrael'.
Millal aliya tegite?
Mu mees pidi õpingud lõpetama.
Mina töötasin Manhattani Juudi Agentuuris.
Meie pulmad olid ka meie lahkumispidu.
80. aastail oli aliya tegemine haruldane.
Meid peeti ärakeeranuiks.
Meile ei piisanud ka aliya'st. Tahtsime olla pioneerid.
Mina tegin aliya kõpskingades ja ilusa portfelliga.
Äkitselt avastasin end kuskilt mäelt keset kõrbe.
Meie ümber puhus vaid tuul.
Panime kotid maha ja ütlesime, et jõudsime koju.
Jumal tõi meid siia imelisse piirkonda.
Kuidas te siin kodunesite?
Esimese aasta elasime Jeruusalemmas.
Tahtsime vaimselt areneda ja Jumalale lähemale pääseda.
Otsustasime ješivasse minna.
Naine läks tüdrukute ješivasse ja mina meeste omasse.
Jeruusalemmas hakkasime sobivat elukohta otsima.
Tulime kord sabati ajal siia.
Siin elas kümme peret.
Armusime sellesse kohta ja otsustasime siia kolida.
USAs olin õppinud bioloogiat ja sihtisin meditsiini valdkonda.
Kui 21-aastaselt Iisraeli tulin, pidin otsustama, mida teen.
Pidin mingi ameti õppima. Juudi ema nõuab seda.
Kas arst või advokaat.
Tulime siia pioneerideks
ja otsustasin jätkata õpinguid Elon More ješivas.
See on üsna lähedal.
Õppisin seal 13 aastat ning minust sai rabi ja õpetaja.
Leah räägib, mida tema nende aastate jooksul tegi.
Mul on üks kiire küsimus.
Kui kolisite Iisraeli,
mis oli suurim kogetud väljakutse?
Ja mis teile enim rõõmu tõi?
Väljakutsed tekitasid meile rõõmu.
Ameerikas elasime väga mugavat ja staatilist elu.
Samas hüppasin ma siin rõõmust.
Elu polnud meelakkumine
ja iga päev tekkis uusi väljakutseid.
Kui sündis esimene beebi,
oli meil elektrit vaid 4 tundi päeval ja 4 tundi õhtul.
Pidin beebi tekkidesse mässima ja teda süles soojas hoidma.
80. aastail oli terves külas vaid üks telefon.
Tulin telefonikabiini tohutu hulga müntidega,
kui Moshe armees oli.
Mina olin kodus Itamaris.
Vahel sain temaga ühendust ja vahel sain temalt sõnumi,
mis oli kolm päeva vana.
Kasutasime telepaatiat.
Oli vaimne kogemus kuulata tuult
ja mõelda teisele inimesele.
On kurb, et tänapäeval suheldakse vaid nutiseadmetega.
Kuhu kadus vana maailm?
Meie elasime selles maailmas.
See oli väga eriline aeg.
Ümberringi olid vaid kruusateed, kus oli vähe liiklust.
Siit on vaid tunni tee rannikule ja Jeruusalemma.
Ometi käis ühistransport vaid korra päevas.
Kas teil autot polnud? - Alguses mitte.
Kas eesel või kaamel oli? - Kasse oli teistelegi jagada.
Armastasime looduses käimist.
See oli enne Oslo rahuläbirääkimisi
ja neile järgnenud vägivalda.
Jalutasime palju. Toona oli võimalik Siiloni kõndida.
Elasime Jumala maal. See siin on kogu maailma Piiblivöö.
Küsisid, mis väljakutseid meil oli.
Oli raske Ameerika sõpradele oma elust rääkida.
Nad ei mõistnud meid.
Üks asi oli imeline.
Vaadake kaljut. Kas see võib muutuda?
Kui kaljul kasvab viinapuu, täitub prohveteering.
Võime oma silmadega tunnistada, et see maa on ellu ärganud,
sest elame siin.
Igal pool ollakse meie vastu.
EL-is tehakse nn Läänekallast diskrimineerivaid otsuseid,
kuid see on Jumala südamaa.
On antisemitistlik väita, et rahu tuleb, kui juudid Jumala maal ei ela.
Meil on kõik need takistused, kuid nii näeme,
kuidas kaljul kasvanud viinapuu võidab rahvusvahelisi veiniauhindu.
Siis teame, et prohveteeringud täituvad.
See on meie kirg.
See tähendab, et kui oled masenduses või lootust kaotamas,
näed kõikjal enda ümber Jumala tegusid.
Iga hommik, kui ärkan ja aknast välja vaatan,
näen imelisi asju.
Seda on raske mõista.
Need asjad ei juhtu, kui me Jumala käest kinni ei haara ja seda ei tee.
Jumal teeb seda, kuid vajab koostööpartnereid.
Ta vajab inimesi, kes maad kõplaksid.
Paljud ootavad, et lunastus tuleks kui kaunis kakuke,
millest kõik tükikese saaksid.
Keegi peab kakukese küpsetama. Keegi peab käed mullaseks tegema.
Oleksite võinud USAsse elama jääda.
Pärast kõike nähtut ja tehtut ei saaks te seda enam öelda.
Paljud jäävad oma mugavuses sellest ilma.
Tegite suure sammu, kui siia tulite ja end maha istutasite.
Teid on võimsalt õnnistatud.
Tundsime nagu Aabraham oleks meid kättpidi siia toonud.
Paljud küsivad, miks tahame elada ohtlikus kohas.
Sõbrad ja sugulased küsivad, miks me ei ela Ameerikas.
Miks jookseme Lähis-Ida mägedel, kus varitseb Hezbollah,
samal ajal kui vaenlased püüavad juudi rahvast hävitada?
Siin tapetakse inimesi. Kuidas saame siin lapsi kasvatada?
Oleme alati vastanud, et elu on lühike.
Jumal annab meile 70-80 aastat. Mõned saavad 120 aastat.
Elu järel ühineme taeva vägedega.
Tulevasse aega saab kaasa võtta vaid ühe asja.
Materialism ja raha kaovad.
Meid järgivad vaid meie head teod.
Head teod on seotud sellega, kuidas oleme aidanud teisi inimesi
ja kuidas oleme aidanud Iisraelimaad ja Jumala Sõna levitada.
See on meie ülesanne siin maailmas.
Peame ehk loobuma mõningatest teistest asjadest,
kuid saame olla Jumala lähedal, kui Iisraelis Iisraelile pühendume.
See motiveerib meid ja aitab meil väljakutsetega hakkama saada.
See pole siiski kerge olnud.
Olete pidanud siin raskusi kogema.
Neil mägedel on mõrvatud 22 inimest.
Kuidas reageerisite sellele perena?
Mida tegite?
Meie peret tabas raske katsumus,
kui meie rabi, kes oli mu mehe õpetaja,
needuste mäel Eebalil mõrvati.
Mu poeg ütles siis,
et Jumal vist ei kaitse meid.
Jumal oli vaenlase poolel.
Vaatasin temaga aknast õnnistuste ja needuste mägesid.
Ütlesin, et Jumal laseb meil vabalt valida.
Me pole robotid ega teosta Tema tahet nagu inglid.
Võime valida, kas olla õnnistatud või neetud.
Võime vabalt valida ja Jumala hoolitsus kaitseb meid.
Tema headus kiirgab meisse.
Mu poeg võitleb selle küsimusega kindlasti aastaid.
Tegelikkus, millesse mina sündisin, erines tema omast.
Mina valisin selle, kuid tema sündis siia.
Meie küla lapsed on õnnelikud ja uhked oma elukoha üle.
Enamik armee eliitsõduritest pärineb siit.
Nad otsustavad kanda oma vastutust valitsuse ja armee kaudu.
Nad ei taha kõrvale hoida,
vaid olla osa lunastusprotsessist
ja kaitsta kogu Iisraeli ning anda selleks oma parim.
Reageerisime sellega, et asutasime ühenduse,
mille sihiks on meie kogukonna infrastruktuuri tugevdamine.
Ehitasime uusi mängiväljakuid ja raamatukogusid.
Toetasime lasteprogramme.
Ehitame uut sünagoogi ja õppehoonet.
Kui vaenlane plaanib mõrva,
meie muudkui ehitame juurde.
Kogukond on kasvanud ja siia on uusi elanikke kolinud.
Inimesed tahavad siin elada.
Kes tahaks elada kogukonnas, kus mõrvati terve pere?
Nad on põikpäised. Nad usuvad, et see on Jumala tahe.
See on Iisraeli südamaa ja südant ei saa ihust välja lõigata.
Moshe, sul on selle kohta kindlasti midagi veel öelda.
Oled Itamari linnapea ja kindlasti igasuguseid asju näinud.
Olen jah.
Rääkisime imedest.
Kui siia kolisime, olid siin vaid mõned inimesed.
Kui kividest saaks teemante teha, oleksime miljonärid.
Oleme näinud selle kogukonna vaikset kasvamist.
Minu unistus on,
et Itamarist saab üks Iisraeli tähtsamaid linnu.
Loodan, et sellest saab pühaduse linn, kus Piibel ellu ärkab,
kus elavad alandlikud inimesed.
Oma ühenduse Friends of Itamar kaudu reisime maailmas ringi
ja näitame inimestele pilte sellest kõrbest,
mis ellu ärkas.
Jeremija ennustas, et Samaarias istutatakse viinapuuaedu.
Samaaria on ellu ärkamas.
Inimesed peavad mõistma, et liigume edasi.
Jesaja ennustab, et lõpuaegadel hülgavad rahvad oma ebajumalad.
Iisraeli rahvas ja maa on tekitanud neis tahtmise
siia maale tulla.
Nad mõistavad, et Jumal ilmutab End Iisraeli maa, rahva ja Toora kaudu.
Sakarja räägib meestest, kes juudil palvekuuest kinni haaravad.
Nad on kuulnud, et Jumal on juutidega.
Nad näevad, kuidas juudid naasevad kooskõlas prohveteeringutega.
Juudid tunnistavad Jumalast.
Usume, et peame rahvastele valguseks olema.
Lõpuks hakkavad rahvad Iisraelist eeskuju võtma.
See juhtub aegade lõpus. - Tere tulemast! Kutsume teid!
Moshe ja Leah Goldsmith Itamar, Samaaria
Lisainfot Itamari kohta leiab: http://touritamarsupportisrael.com
Tõlge: Monika Jaaguri