Kymmenen vakoojista sanoi, että luvatussa maassa oli jättiläisiä.
Kahdella vakoojalla oli erilainen henki.
He uskoivat Jumalan lupauksiin ja liittoon.
Maailma vaatii alueluovutuksia.
Kristittyjen on kuitenkin puolustettava Juudeaa ja Samariaa.
Maailma vääristelee tilannetta, mutta me tuomme Joosuan raportin.
Joshua ja Caleb Israelin sydänmailla
Avraham Hertzlich Lammaspaimen 2/2
Puhuit perheestäsi ja vaimostasi. -Vaimoni on syntynyt Tiberiaksessa.
Hänen perheensä tuli idästä neljä sukupolvea sitten.
Hänen äitinsä suku tuli Irakin Kurdistanista, -
ja isän suku Marokosta.
Hänen perheensä on hyvin erityinen. Nöyriä ihmisiä.
Vaimoni palveli armeijassa sairaanhoitajana.
Israelilainen kulttuuri houkutteli hänet pois perheensä tavoista.
Armeijassa ei kannustettu sapatin viettämiseen.
Se on vankeudessa pysymistä.
Veljenikin pysyy vankeudessa. Hän on yli 70-vuotias.
Hänellä ei ole mitään käsitystä siitä, -
mitä Mooseksen laissa on.
Kuinka monta lasta teillä on?
Minulla on viisi poikaa ja kuusi tytärtä.
Yksi tyttäristäni kuoli terrori-iskussa 13 vuotta sitten.
Lasken hänet edelleen mukaan.
Hänen orpolapsensa asuvat täällä.
Minun lapsenlapseni jäivät orvoiksi, kun tyttäreni kuoli.
Se tapahtui 13-14 vuotta sitten.
Se tapahtui puolen tunnin ajomatkan päässä täältä.
Hän oli ajamassa takaisin Jerusale- mista, kun arabit ampuivat hänet.
Tyttäreni ja vävyni kuolivat yhdessä.
Kuinka perheesi reagoi siihen?
Psykologiassa sitä kutsutaan traumaksi.
Se muistuttaa sanaa "tremble", vavista.
Maa järkkyy, ja ihminen järkkyy tämän vaikean asian edessä.
Kaikki itkivät.
Olin vuohien luona, kun se tapahtui.
Tulimme takaisin tänne hautajaisten jälkeen.
Sen jälkeen on seitsemän päivän suruaika.
Yritin olla itkemättä ja sanoin muille, -
ettei tarvitse itkeä, koska tyttäreni ei tunne enää tuskaa.
Se tapahtui 13 vuotta sitten.
Hänen nuorin lapsensa oli kahden kuukauden ikäinen.
Hänen mielikuvansa äidistään oli hyvin hatara.
Yksi tyttäristäni kasvatti orvot.
Hän jopa imetti vauvaa, koska hänellä itsellään oli vauva.
Kuinka monta lasta jäi orvoksi?
Viisi tyttöä ja yksi poika.
Poika aloitti kaksi viikkoa sitten armeijan.
Se on hyvä asia.
Kun kerron tästä, tunnen syvää surua.
Olen kuitenkin ymmärtänyt, -
että orvoilla on tietty etulyöntiasema muihin verrattuna.
Siitä kirjoitetaan Psalmien kirjassa.
Jumala on orpojen isä.
Se on totta.
Minä jäin orvoksi seitsemän- vuotiaana, kun äitini kuoli.
Hänellä oli syöpä.
Äidin menettäminen siinä iässä on hyvin rankkaa.
Sen ikäinen lapsi tarvitsee äitiään ja tuntee tämän.
Lapsi tarvitsee äitiään yhä.
Se oli vaikeaa, mutta kiitos Herralle, -
sen takia varmaan päätin muuttaa Israeliin.
Miksi muuten olisin noussut laivaan?
Kuinka käsittelit tätä traumaattista tapahtumaa?
Ensimmäinen asia oli se, -
että minun tuli todistaa kaikille lapsilleni, -
ja erityisesti orvoksi jääneille, -
etten pelkää arabeja.
Minähän tapaan arabeja paimentaessani lampaita.
Joskus komennan heitä kovalla äänellä.
Kerron esimerkin.
Arabit ymmärtävät hepreaa. Minä en osaa paljon arabiaa.
Kun arabit ajavat kyliinsä, -
he heittävät autosta limsatölkkejä ja muuta roskaa.
Näen sen kävellessäni tiellä.
Kun näen arabeja liftaamassa, -
kysyn heiltä, miksi he roskaavat tätä pyhää maata.
He eivät osaa vastata.
Olet varmaan joutunut arabien vihamielisyyden kohteeksi.
Kuinka kohtaat sen?
Joudutko puolustamaan itseäsi? -Hyvin harvoin.
Ainoa vahinko tapahtui, kun minulta varastettiin lampaita.
Minulla oli neljäsataa lammasta. Kymmenen kertaa tämä määrä.
Nyt voin keskustella kanssanne rauhassa. Silloin en voinut.
Kaikki tapahtuu parhaaksemme, mutta etsin yhä lampaitani.
Noin neljä kuukautta sitten poliisit soittivat kertoakseen, -
että he löysivät lampaitani Jerikosta.
Ajoin sinne poikani ja pojanpoikani kanssa keskellä yötä.
Mukana oli myös rajapoliiseja.
Menimme yöllä Jerikoon. Siellä on vaarallista.
Löysin lampaani arabien lammaslaumasta, joten otin ne.
Sain takaisin vain 20 kadonneista, joten etsin edelleen.
Olen ollut yhteydessä turvallisuusministeriin.
Asiaan liittyy politiikkaa, mutta yritän saada etsintöjä eteenpäin.
Varastetut lampaat olivat tiineitä uuhia, joten niitä ei teurastettu.
Niiden haluttiin synnyttävän, ja uskon löytäväni ne.
Rukoilen niiden löytymistä joka aamu.
Teko häpäisi Herran nimeä.
Arabi varasti juutalaiselta, eikä häntä saatu kiinni.
Viranomaiset voivat salakuunnella puheluja.
Varkaat lastasivat eläimet rekkoihin.
Lauma oli iso, joten niiden varastaminen oli monimutkaista.
Poliisilla on tietoja, mutta minulle tarjotaan vain rahaa.
Arabikylissä on hankalaa järjestää etsintäoperaatioita.
Minä olen kuitenkin jääräpäinen.
Minulla on vielä yksi kysymys.
Saiko terrori-isku jonkun sukulaisesi päättämään, -
ettei hän halua asua täällä?
Kukaan ei edes maininnut sellaista vaihtoehtoa.
Se ei oikeastaan ollut terrori-isku.
Se oli väijytys.
He odottivat, että auto ajaisi ohi.
Aamu oli sarastamassa.
He olivat suunnitelleet kaiken.
Kun auto ajoi ohi, he ampuivat.
Tavallaan se oli hyökkäys.
On luonnollista haluta välttää vaaraa.
Olisi luonnollista haluta kasvattaa perhe turvallisessa paikassa.
Galileassa asuva poikani on pyytänyt meitä muuttamaan sinne.
Siellä on suuria laitumia.
Erään laitumen keskellä on lähde.
Ihmiset ihmettelivät, miksi olin ylipäätään lähtenyt Galileasta.
Täällä on vaarallista, ja laidunpaikat ovat vähissä.
Kun muutin tänne, kävelin koko matkan Galileasta.
Matka vei 10 päivää.
Kun saapuu jonnekin jalan, sieltä ei halua lähteä.
Sama asia laivan kanssa.
Lentokoneella on helppo tulla ja mennä.
Lentokoneessa on hämmentävä ilmapiiri. Pitää laittaa turvavyöt.
Aikaero tuottaa ongelmia. Ihmiset eivät kuulu pilvien päälle.
Laivamatka Israeliin vei kaksi viikkoa.
En halunnut palata Brooklyniin.
En kokenut kertaakaan, -
että meidän tuli jättää tämä paikka sen vaarallisuuden takia.
Mikä on syvin side, joka sinulla on tähän maahan?
Osaan joitain asioita ulkoa.
Kun tulen pellolle, alan toistaa niitä.
En kuitenkaan huuda niitä.
Lausumani sanat suojelevat minua.
En kuitenkaan jätä itseäni vain niiden varaan.
Ensimmäiset vuodet kannoin asetta mukanani.
Välillä kannoin mukanani viidakkoveistä.
Nykyään kannan tätä keppiä.
Näytän, miten käytän keppiäni.
Sillä voi langettaa kirouksen.
Koirani auttaa paimentamisessa, -
mutta se osaa myös hyökätä.
Sen koulutus on vasta alkanut.
Pellolla on oltava varuillaan. Ei saa alkaa uneksia liikaa.
Minua ei pelota olla täällä.
Tuolta löytyy pari sataa sotilasta.
Miten tämä paikka eroaa Galileasta?
Galileassa ei tarvinnut pelätä hyökkäyksiä.
Kun asuin siellä, arabit olivat ystäviäni.
Siellä arabit puhuvat hepreaa.
Varkaat veivät joskus eläimen tai kaksi, mutteivät koko laumaa.
Galilean arabit tekevät töitä juutalaisille työnantajille.
Täällä yhteistyötä ei tehdä, ja ryhmät ovat erillään.
Galileassa tilanne on hyvin epäselvä.
Päivällä juodaan yhdessä kahvia, ja yöllä varastetaan.
Siellä ei tapeta, mutta omaisuutta varastellaan kyllä.
Siellä arabit tuntevat itsensä vapaiksi, koska heitä ei valvota.
Täällä arabi lähestyy tappaakseen.
Minulta on varastettu useita laumoja.
Lampaiden varastaminen on heille tärkeää.
Oletko saanut jonkin varkauden estettyä?
Viime kerran, kun lampaita vietiin, nukuin lähettyvillä rekassa.
Pidin valoa päällä, koska valvoin ja luin kirjaa.
Olin väsynyt.
Toinen koiristani oli kiinni, ja vapaana oleva juoksi vuorelle.
Se alkoi haukkua, ja ajattelin, että vuorella on kulkukoiria.
Siellä oli kuitenkin arabeja.
Arabit odottivat, että sammuttaisin valot.
Kun olin nukahtanut, he varastivat lauman.
Jos olisin mennyt vuorelle, minut olisi tapettu.
Arabeja oli varmasti ainakin viisi, ehkä enemmänkin.
Operaatio oli monimutkainen.
Ensin lampaat viedään kävellen tielle, ja sieltä rekkoihin.
Siihen tarvitaan paljon väkeä. Kaiken on tapahduttava nopeasti.
Varkaat olivat ammattilaisia.
Kun istut täällä vuorenrinteellä ja hengität raikasta ilmaa, -
ja elät elämääsi täällä vuorilla, -
miltä se sinusta tuntuu?
Minä tunnen täällä rauhaa. Se oli ensimmäinen reaktioni.
Minussa herää toivo rauhasta.
Minuun tekee suurimman vaikutuksen tämän alueen historia, -
se, mitä täällä on tapahtunut.
Sitäkin enemmän kuitenkin innostun siitä, mitä täällä nyt tapahtuu.
Löydätkö yhteyttä profetioiden ja omien kokemustesi välillä?
Se on tärkein projektini.
Sapattina luetaan aina jokin tietty luku Raamatusta.
Nyt on meneillään 5. Mooseksen kirja.
Näen asiat hyvin selvästi.
Sapattina luetaan myös profeettoja.
Eilen luettiin jae, jota nyt siteeraan.
Voisin näyttää sen, mutta osaan sen ulkoa.
Se on osa Jeremian profetiaa.
Tätä jaetta ennen on monia vaikeita jakeita.
Varoitusten jälkeen tulee tämä positiivinen jae: -
Jes. 52:7 "Kuinka suloiset ovat vuorilla -
ilosanoman tuojan jalat..."
Mitä jae merkitsee?
"Kuinka suloiset ovat vuorilla -
ilosanoman tuojan jalat, hänen, joka julistaa rauhaa..."
Vanhin poikani, Shmuel, ymmärtää tooraa.
Minä ja hän ymmärrämme asioita, joita muut eivät ymmärrä.
On harvinaista, että isän ja pojan välillä on tällainen suhde.
Hän ymmärtää heti, mitä ajan takaa.
Miksi ilosanoman tuojan jalat ovat suloiset? Koska hän on paimen.
Paimen kävelee vuorilla laumansa kanssa.
Peloton vaeltaminen vuorilla julistaa rauhaa.
Hän ei piileskele Tel Avivin pommisuojissa.
Hän ei pelkää vihollista, koska Jumala on hänen kanssaan.
Kain oli maanviljelijä.
Hän kadehti veljeään Abelia, -
joka paimensi laumoja.
Kain joutui tekemään kovasti työtä, -
eikä Abelin työ ollut yhtä rankkaa.
Jumala otti vastaan Abelin uhrin.
Kain tappoi hänet kateudesta.
Eläimet ovat kadonneet.
Ne antavat aikamerkin. Meillä on enää 20 minuuttia aikaa.
Äsken sanoit, -
että tunnet Israelin olevan astumassa erityiseen ajanjaksoon.
Kaikki juutalaiset eivät ymmärrä sitä.
Ne, jotka tutkivat tooraa, saattavat ymmärtää.
Ultraortodoksit eivät pidä sionistivaltiosta.
Ehkä he hyväksyvät valtion, mutta he eivät halua käydä armeijaa.
Tämän maan suojeleminen on tämän ajan tärkein säädös.
Vaikka tuo sotilas ei tietäisi mitään sapatista, -
hänen työnsä on tärkeämpää kuin suurimman rabbin työ, -
koska hän suojelee elämää.
Tuolla tiellä voi tulla vastaan aseistettu arabi, -
joka voi tappaa 50 linja-autossa matkustavaa juutalaista.
On hyvä opiskella jeshiva-koulussa, -
mutta täytyy oppia myös käytännön elämää.
Jeshiva tarkoittaa istumista. Tämä on minun jeshivani.
Avraham Hertzlich Samarian vuorilla
Suomennos: Hanna Tischer