Kymmenen vakoojista sanoi, että luvatussa maassa oli jättiläisiä.
Kahdella vakoojalla oli erilainen henki.
He uskoivat Jumalan lupauksiin ja liittoon.
Maailma vaatii alueluovutuksia.
Kristittyjen on kuitenkin puolustettava Juudeaa ja Samariaa.
Maailma vääristelee tilannetta, mutta me tuomme Joosuan raportin.
Joshua ja Caleb Israelin sydänmailla
Avraham Hertzlich Lammaspaimen 1/2
Kasvoit Yhdysvalloissa. -En, vaan Brooklynissa.
Se ei ole sama asia.
Siellä on pahempaa kuin viidakossa. Viidakossa on sentään elämää.
Mitä teit siellä?
Kävin tavallista koulua.
Asuimme juutalaisella alueella, mutta emme olleet uskonnollisia.
Kotimme vieressä oli synagoga.
Kävimme siellä vain suurena sovintopäivänä.
Minulla ei ollut läheistä suhdetta juutalaiseen kulttuuriin.
Kävin tavallista koulua.
Kävelin kouluun joka päivä veljeni kanssa.
Kävin peruskoulun.
Suurin osa koulukavereistani oli italialaisia katolilaisia.
Heitä asui naapurustossa.
Tulimme hyvin toimeen, eikä antisemitismia ollut.
Joskus oli jotain pientä, mutta en piitannut siitä.
Menin lukioon ja menestyin opinnoissani hyvin.
Koulun päättäjäisissä valitaan luokan priimus.
Minä olin toiseksi paras.
Otin lukio-opintoni vakavasti.
Olin hyvä matematiikassa.
Geometria ja trigonometria olivat minulle helppoja.
Arvatkaa, mitä kieltä opiskelin lukiossa.
En opiskellut hepreaa, ranskaa, enkä saksaa, vaan latinaa.
En tiedä, miksi.
Isoveljeni mielestä minun olisi pitänyt opiskella lääketiedettä.
Siksi hän käski minun opiskella latinaa.
Noudatin hänen neuvoaan.
Latinanopettajani oli harras katolilainen.
Muistan hänet hyvin. Hänen nimensä oli herra Humbert.
Hänessä oli arvokkuutta.
Hänen paras oppilaansa oli luokan ainoa juutalainen.
Pidin latinan kielestä.
Olitko uskonnollinen? -En ollut.
En tiennyt mitään. Bar mitsva -seremonia kyllä pidettiin.
Seremoniaa varten opimme lukemaan hepreaa, mutta emme ymmärtämään.
Seremoniaa varten puin ylleni tefillinin.
Vuosia myöhemmin toin saman tefillinin Israeliin.
Se oli vain pinnallinen seremonia.
Kuinka vanha olit silloin?
Tarkoitatko lukioikää? Olin silloin 13-18-vuotias.
Mitä teit opiskelujen jälkeen?
Eipäs kiirehditä.
Lukion loppupuolella, kun olin 17-vuotias, -
harrastin aseiden keräilyä. Rakastin aseita.
Kuuluin Kansalliseen kivääriyhdistykseen.
Todellako? -Kyllä. Olin lukion ampumajuokkueessa.
Ammuimme pienoiskivääreillä.
Harrastin myös uimista.
Myöhemmin kiinnostuin autoista ja moottoripyöristä.
16-vuotiaana haaveilin moottoripyörästä.
Säästin rahaa, ja 18-vuotiaana sain ajokortin.
Silloin ostin parhaan moottoripyörän, eli BMW:n.
Se on saksalainen moottoripyörä.
Hiljainen ajaa.
Isäni oli erityinen ihminen.
Hän ei koskaan varoittanut moottoripyöräilyn vaaroista.
Sain tehdä, mitä halusin.
Olen kiitollinen siitä, ettei isäni tiennyt mitään juutalaisuudesta.
Hän ei kertonut minulle, mitä minun piti tehdä.
Hän antoi minun löytää oman tieni.
Ajoin Brooklynin moottoritiellä, ja se oli vaarallista.
Siihen aikaan ei käytetty kypäriä.
Jouduin pariin onnettomuuteen, mutta Jumala varjeli minua.
New Yorkin ympäri menee tie, joka on talvella hyvin liukas.
Kuinka päädyin Israeliin?
Kasvatettiinko sinut sionistisessa ympäristössä?
Olin kuullut sanan sionismi, -
mutta sitä ei opetettu minulle, ja Israel oli kaukainen käsite.
Synnyin toisen maailmansodan aikoihin.
Synnyin, kun sota syttyi.
Näin pelottavia kuvia holokaustista, keskitysleireistä -
ja luurangonlaihoista juutalaisista.
Näin kuvia, mutta en tiennyt niiden merkitystä.
Rakastin vauhtia.
Ajoin moottoripyörällä New Yorkin ulkopuolelle.
Hengitin vuoristoilmaa ja olin uudessa maailmassa.
Manhattan on maailman kamalin paikka.
Kerron ihmisille, että Amerikka on maailman synkin kolkka.
Pimein kohta on New Yorkissa.
Tiedätte, mistä puhun. Ihmiset luulevat, että siellä on hienoa.
Kävin kolme vuotta sitten Lontoossa.
Teillä on kyky olla antautumatta -
modernin elämän vietäväksi.
Se on hyvin epätavallista.
Olen sanonut tämän aiemminkin.
Ette ymmärrä, mitä yritän selittää, -
koska ette ole kokeneet materialismin lumoa.
Minä olen kokenut sen.
Unelmoin urheiluauton omistamisesta, ja lopulta sain sen.
Kun olin 18-vuotias, minulla oli työpaikka Manhattanilla.
Olin yhä lukiossa.
Osasin tehdä myyntihommia.
BMW-moottoripyörien maahantuoja pyysi minua -
edustajaksi joka vuosi pidettävään kansainväliseen konferenssiin.
Kaikki autonvalmistajat toivat sinne autonsa.
Olin siellä BMW:n edustajana.
Tapasin siellä varakkaita ihmisiä, joilla oli Ferrareita.
He kutsuivat minut mukaan uuteen firmaan, -
jonka he avasivat Floridaan.
Jätin opintoni paikallisessa oppilaitoksessa, -
jossa opiskelin liiketaloutta.
Ajoin 12-sylinteristä Ferraria. Se oli unelmani.
Tulen keskiluokkaisesta perheestä.
Ajoimme Fordia.
Ferrari on viiden Cadillacin arvoinen.
Se oli unelmani.
On ihme, etteivät lampaat liiku enemmän.
Se johtuu teistä. Älkää lähtekö kauemmas, lampaat.
Ajoin toisen kuskin kanssa 2400 kilometrin matkan Miamiin.
Matka kesti 17 tuntia. Pysähdyimme vain tankkaamaan.
Se oli mahtavaa.
Kuinka päädyit sieltä tänne?
Matkustelin Meksikossa, Kuubassa ja Euroopassa.
Lopulta tulin siihen pisteeseen, -
että näin rikkaiden elämän olevan tyhjää.
Silloin palasin Brooklyniin.
Aloin lukea isälläni olevia kirjoja ja kuunnella musiikkia.
Olin säästänyt rahaa Kalifornian matkaa varten.
Päätin kuitenkin ostaa rahoilla laivalipun Haifaan.
Sillä matkalla jäin tänne. Olin 23-vuotias.
Mikä vuosi silloin oli? -Se oli 60-lukua.
Se oli hippien aikaa.
Oletteko kuulleet hipeistä?
Ihmiset alkoivat käyttää huumeita. Minä säästyin siltä, kiitos Herran.
Kun mietin sitä aikaa, -
näen, että kaikki tapahtui oikeaan aikaan.
Jos minulla olisi ollut yliopistotutkinto ja hyvä työ, -
olisin jäänyt Amerikkaan.
Kiitos Herralle, että jätin opinnot kesken.
Säälin veljeäni, joka asuu Nevadassa.
Kaupungin nimi on Lost Vegas. Kaikki ovat siellä hukassa.
Hän on hyvin rikas, ja hän on jo eläkkeellä.
Hän ei kuitenkaan tiedä yhtään mitään perinnöstään.
Kun tyttäreni kävi hänen luonaan, veljellä ei ollut mezuzaa ovessa.
Tyttäreni osti hänelle mezuzan.
Ennen kuin isäni kuoli, kävin hänen luonaan poikani kanssa.
Se oli ennen hänen kuolemaansa.
Hänellä oli maksasyöpä.
Hän kävi kemoterapiassa.
En tunnistanut häntä, kun näin hänet. Hän oli kuin luuranko.
Hän oli hyvin vahva mies. Hän oli sähköasentaja.
Näin hänet.
Olin USA:ssa kaksi viikkoa.
Vanhimmalla pojallani on nyt kymmenen lasta.
Hän asuu täällä.
Kysyin isältäni, voisinko laittaa mezuzat hänen ovenpieliinsä.
Hän kielsi minua tekemästä sitä.
Äitini oli kuollut ollessani 7-vuotias.
Isäni uusi vaimo pelkäsi, että isästä tulisi uskonnollinen.
Suljin siis suuni.
Viikon päästä palasin isäni luo.
Olin kysynyt rabbilta, mitä voisin tehdä.
Seuraavana päivänä isäni pyysi minua -
laittamaan mezuzat ovenpieliin.
Ennen kuolemaansa isä ei kyennyt nousemaan sängystä.
Laitoin hänelle tefillinin, ja hän sanoi shema-rukouksen.
Se oli hyvin tärkeää.
Nyt olen Israelissa.
Tulit 23-vuotiaana. Miten elämäsi Israelissa lähti käyntiin?
Tulin laivalla Haifaan.
En tullut maahanmuuttajana.
Useimmat tulevat Juutalaistoimiston maksamalla lipulla.
Juutalaistoimisto maksaa kaiken.
Minä maksoin omat kuluni.
Saavuin Haifaan perjantaina ennen sapattia.
Yksi merimiehistä kutsui minut kylään.
Hänen nimensä oli Natan. Mukava mies.
Sapattina hän ajelutti minua ympäriinsä autossa.
Tein väärin ensimmäisenä sapattinani Israelissa.
Menin Jerusalemiin ja aloin opiskella hepreaa.
Pyhä kieli eroaa muista kielistä.
Raamattua ei voi kääntää muille kielille.
Onhan sitä toki käännetty, mutta merkitykset ovat kadonneet.
Jumalan Sanaa voi oppia vain lukemalla sitä hepreaksi.
Opiskelin hepreaa ulppaanissa.
Joka päivä opiskellaan 4 tuntia.
Lopetin englannin puhumisen.
Kuljetin sanakirjaa mukanani.
Parin kuukauden sisällä aloin puhua hepreaa.
Aloin opiskella Raamattua Jerusalemin yliopistossa.
Se ei ollut paras paikka siihen.
Samoihin aikoihin tapasin rabbin, joka alkoi opastaa minua.
Olemme edelleen läheisiä.
Hän on Bnei Brakin päärabbi.
Hän muutti 17-vuotiaana Jemenistä Israeliin.
Hän oli minua vanhempi ja pukeutui rabbien pukuun.
Hän kutsui minut isänsä kotiin Jerusalemiin.
Söin ensimmäisen seder-ateriani heidän kodissaan.
Söin pääsiäisaterian jemeninjuutalaisten kodissa.
Rabbi sanoi, että jos halusin oppia lisää juuristani, -
minun tulisi muuttaa asumaan jemeninjuutalaisten luo.
Heitä asui Rosh Ha'ainissa.
Asuin siellä puoli vuotta.
Opin puhumaan hepreaa pienten lasten kanssa.
Opin lukemaan tooraa, kun oppilaat istuivat jakkaroilla -
ja opettaja pyysi heitä toistamaan lauseita.
Oppilaat lukivat jakeita Raamatusta.
Aloin harjoitella ääntämistä.
Oikein ääntäminen on hyvin tärkeää.
Kielet ovat ensisijaisesti puhuttuja kieliä.
Osasin kuunnella. USA:ssa rakastin musiikkia.
Kävin kuuntelemassa Beethovenia.
Kun kuulin Irakista, Kurdistanista ja Jemenistä tulleiden -
juutalaisten lukevan Raamattua, -
sain siitä hengellistä inspiraatiota.
Mikä toi sinut lammaspaimeneksi Samariaan?
Ensin kerron, miten minusta tuli lammaspaimen.
Opiskelimme jemeniläislasten kanssa 1. Mooseksen kirjaa.
Aabraham, Iisak ja Jaakob olivat kaikki lammaspaimenia.
He eivät olleet insinöörejä eivätkä asunnonvälittäjiä.
He olisivat voineet tienata elantonsa muulla tavoin.
Miksi he halusivat olla paimenia?
Paimen saa olla yksin.
Tie on lähellä, -
mutta en kuule enkä haista sitä.
Saan olla yksin omien ajatusteni kanssa. Luen kirjaa.
Pellolla tulee ajatelleeksi syvällisiä.
Jos haluan juoda maitoa, en mene kauppaan.
En joudu juomaan teollista maitoa, vaan juon täällä.
Sapattina söin oman karjamme lihaa. Se oli ollut pakastimessa.
Syön joka sapattina vähän lihaa.
Kun asuimme Galileassa, -
meillä oli kasvimaa ja omia kanoja.
Teurastimme niitä kerran kuussa. Olimme omavaraisia.
Ihmiset ovat orjia.
He elävät ilmastoidussa painajaisessa.
Orjia ei lyödä, koska ne kapinoisivat.
Niille annetaan musiikkia, työtä, lomia ja autoja.
Ne ovat silti orjia, niin kuin veljenikin on.
Olit paimenena Galileassa.
Olin siellä 30 vuoden ajan.
Yksi pojistani on yhä siellä. Hän rakensi sinne koulun.
Suorititko armeijan?
Kuuluin reservijoukkoihin.
Minulla oli perhe.
Armeija ymmärsi perhetilanteeni, -
eikä minua kutsuttu armeijaan.
Menitkö naimisiin pian tulosi jälkeen?
Olin ollut neljä vuotta Israelissa ja opiskellut tooraa.
Olin jeshiva-koulussa kuukauden ajan.
Jerusalem on kiva paikka, mutta se on silti kaupunki.
En tiedä, voiko sitä enää pitää pyhänä kaupunkina.
Siellä on paljon asioita, joita en haluaisi nähdä.
Siitä tulee vielä pyhä kaupunki.
Tilanne huononee entisestään, ja pian se räjähtää käsiin.
Se tulee olemaan hyvä asia, jos olemme rohkeita.
Suomennos: Hanna Tischer