Kymmenen vakoojista sanoi, että luvatussa maassa oli jättiläisiä.
Kahdella vakoojalla oli erilainen henki.
He uskoivat Jumalan lupauksiin ja liittoon.
Maailma vaatii alueluovutuksia.
Kristittyjen on kuitenkin puolustettava Juudeaa ja Samariaa.
Maailma vääristelee tilannetta, mutta me tuomme Joosuan raportin.
Joshua ja Caleb Israelin sydänmailla
Kasvoit USA:ssa. Mikä sai sinut muuttamaan Israeliin?
Kasvoin New Yorkissa.
Vanhempani olivat konservatiivisia juutalaisia.
Vaikka emme olleet uskonnollisia, pidimme bar mitsva -perinteen, -
söimme matsa-leipää pääsiäisenä ja paastosimme jom kippurina.
Siihen se sitten jäikin.
Kun olin 12-vuotias, vanhempani etsivät meille kesäleiriä.
Kesäleirin piti olla juutalaisille suunnattu ja edullinen.
He vertailivat kaikkien juutalaisten kesäleirien hintoja.
Listalla oli myös tietoa Beitar-leireistä.
Leiri maksoi vain 500 dollaria, ja niin meidät lähetettiin sinne.
He eivät tienneet, että Beitar oli radikaali sionistijärjestö.
Olin sillä leirillä, ja rakastuin.
Minulle opetettiin, että minun tuli muuttaa Israeliin.
Päätin sen 12-vuotiaana.
Rakkauteni Israelia kohtaan syttyi tuolla leirillä.
Milloin muutit Israeliin?
Kun olin 24-vuotias, olin käynyt Israelissa jo kuusi kertaa, -
ja päätin tehdä alijan.
Se oli vuonna 1984.
Menin Jerusalemissa Machon Meir -nimiseen jeshivakouluun.
Se oli hyvin sionistinen jeshiva, jossa opetettiin Israelin maasta -
ja sen pyhyydestä.
Olin siellä kaksi vuotta, ja sinä aikana tapasin vaimoni Jackien, -
joka on kotoisin Torontosta.
Menimme naimisiin, ja opiskelujeni jälkeen muutimme Beteliin.
Muutama opiskelukaverini sai paikan Betelin jeshivasta, -
ja he pyysivät meitä käymään.
Kävin siellä ystävieni kanssa, ja pidin paikasta ja rabbista kovasti.
Muutimme Beteliin, ja opiskelin siellä kahden vuoden ajan.
Siellä tapasin miehen, josta tuli rabbimme tänne Har Brachaan.
Siihen aikaan hän itsekin opiskeli ja samalla opetti meille -
juutalaista lakia, Raamattua ja juutalaista filosofiaa.
Rakastimme hänen opetustaan, koska hän on hyvin inspiroiva.
Kun olimme asuneet kaksi vuotta Betelissä, -
eräs jerusalemilainen ystäväni tuli Har Brachaan.
Tätä siirtokuntaa yritettiin kehittää.
Siirtokunta sai alkunsa Israelin itsenäisyyspäivänä vuonna 1984.
En ollut täällä silloin, mutta meno oli kuulemma villiä.
Itsenäisyyspäivä sattuu yleensä toukokuulle, jolloin sää on hyvä.
Sinä päivänä satoi rakeita.
Paikalla oli Peace now -järjestö ja Gush emunim -järjestö, -
joka seuraa rabbi Cookin opetuksia.
Armeija yritti pitää eri järjestöjen aktivistit erillään.
Kiitos Herralle, oikeistolaiset voittivat vasemmistolaiset, -
ja siirtokunta sai alkunsa.
Aluksi täällä oli vain 30 taloa, jotka koottiin paikan päällä.
Talot olivat kahdessa rivissä.
Perheitä ei kuitenkaan ollut tarpeeksi.
Tänne kutsuttiin vapaaehtoisia ympäröivistä siirtokunnista -
tekemään vuoden verran töitä.
Vuoden jälkeen perheet palasivat koteihinsa, -
eikä tänne jäänyt kuin yksi perhe ja neljä sotilasta.
Se perhe on yhä täällä.
Perhe olisi mieluusti pitänyt paikan kokonaan itsellään.
Jumala onneksi päätti toisin.
Ryhmä Machon Meirin opiskelijoita päätti muuttaa tänne -
laittamaan asioita alulle.
Miksi perheet eivät halunneet asua täällä?
Tällä vuorella on vaikea asua.
Täällä oli vain 30 taloa. Julkinen liikenne ja kauppa puuttuivat.
Lääkäriasemaa eikä kouluja ollut.
Oli vain tyhjä vuorenhuippu 890 metriä meren pinnan yläpuolella.
Talvella sataa lunta ja on kylmää.
Olemme kirjaimellisesti pilvissä.
Pienen yhteisön perustaminen on vaikeaa, -
koska eri ihmiset haluaisivat toimia eri tavalla.
Kaikkien yhteisöjen perustamis- vaiheeseen liittyy ongelmia.
Se on luonnollista.
Se on syy siihen, että perheitä lähti.
Oli suoranaista jumalanpilkkaa antaa 29 talon seisoa tyhjillään.
Jeshivakoulun oppilaat päättivät tehdä jotain.
He lähettivät 6-7 nuorta perhettä, joissa oli enintään kaksi lasta.
Suurin osa perheistä oli jemeniläistä alkuperää.
Lehtimajanjuhlaan liittyy perinne, -
että iltaisin tanssitaan ja juhlitaan.
Myös temppelissä juhlittiin joka ilta lehtimajanjuhlan välipäivinä.
Täällä pidettiin juhlat, ja väkeä kutsuttiin mukaan.
Minä ja vaimoni tulimme Betelistä.
Saimme valita, missä tyhjillään olevassa talossa halusimme yöpyä.
Seuraavana aamuna Gershon Mesika, joka on Samarian aluesihteeri -
ja joka silloin oli Har Brachan yhteisön sihteeri, -
esitteli meille paikallisia työ- mahdollisuuksia ja kouluja.
Silloin päätin, että muutamme tänne.
Vaimoni piti minua hulluna.
Hän ei halunnut muuttaa kuuden jemeniläisnaisen naapuriksi.
Oliko teillä jo lapsia? -Yksi.
Muutitte siis Betelin suuresta yhteisöstä...
Siellä kaikilla oli 15 lasta. -Muutitte tänne syrjäseudulle.
Muutimme syrjäseudulle, joka on samalla maailman keskipisteessä.
Kerro paikan kasvusta.
Se on ollut uskomatonta.
Kun olimme asuneet täällä vuoden, yhteisö alkoi etsiä rabbia.
Sanoin, että olin tavannut Betelissä sopivan ihmisen.
Kutsuin rabbin perheineen kylään sapatiksi.
Sapattina menimme kävelylle. Täällä ei ollut edelleenkään mitään.
Tämä oli kuin viidakkoa. Täällä asui villieläimiä.
Kävelyllä ollessamme rabbi sanoi, että hän voisi tehdä täällä paljon.
Hänellä oli hyvä tunne tästä paikasta.
Hän uskoi voivansa kasvaa täällä henkisesti.
Heprean kielessä on sana, joka tarkoittaa uuden tekemistä.
Luulin, että hän odotti saavansa uusia ilmestyksiä toorasta.
Hän kuitenkin tarkoitti myös yhteisön rakentamista.
Kaikki täällä on hänen ansiotaan.
Hän perusti tänne jeshivakoulun vuonna 1992.
Hän houkutteli tänne 30 oppilasta.
Puolet ajasta pojat olivat armeijassa ja puolet jeshivassa.
Armeija kesti viisi vuotta, kaksi vuotta normaalia pidempään.
Kun viisi vuotta oli kulunut loppuun, -
useat jeshivasta valmistuneet pojat jäivät tänne asumaan.
He rakastuivat tähän paikkaan.
He ovat nyt paikan johdossa.
He olivat ensimmäisiä oppilaita täällä, ja heillä on omia lapsia.
He ovat Har Brachan liikkeellepaneva voima.
Miksi täällä Har Brachassa on hienompaa asua -
kuin esimerkiksi Tel Avivissa?
Rabbimme opettavat, että Raamatussa on 613 käskyä.
He sanovat, että jos nuo käskyt laitetaan yhteen vaakakuppiin, -
ja toiseen laitetaan käsky asuttaa Israelin maa, -
vaakakupit ovat samanpainoiset.
Israelin maan asuttaminen on yhtä tärkeä kuin muut käskyt yhteensä.
On ällistyttävää, miten tärkeää Israelin maan asuttaminen on.
Rambam, yksi suurimmista juutalaisista ajattelijoista, -
sanoi, että Israelin asuttamisessa on eri tasoja.
Korkein taso saavutetaan, kun muutetaan alueelle, -
jossa asuu hyvin vähän juutalaisia ja enemmän muita kansoja.
Har Bracha on Samariassa, jossa asuu vain vähän juutalaisia.
Haluamme tuoda tänne lisää juutalaisia asukkaita.
Hengellisestä näkökulmasta on tärkeää asua täällä.
Sotilaallisesta näkökulmasta katsoen -
asutuksemme sijaitsee hyvin korkealla vuorella.
Illalla täältä näkee koko Israelin rannikon.
Suurin osa israelilaisista asuu juuri tuolla rannikkokaistaleella.
Jos tällä vuorella olisi terroristeja, -
he voisivat helposti ampua Qassam-raketteja -
kohti Tel Avivia, Petach Tikvaa ja Ben Gurionin lentokenttää.
Ne voisivat osua lentokoneisiin.
Se on syy, miksi olemme täällä.
Jos ajatellaan profeetallista näkökulmaa, -
näetkö näillä vuorilla tapahtuvan jotain Raamattuun liittyvää?
Jumala käski Aabrahamia jättämään kotinsa -
ja lähtemään Jumalan osoittamaan maahan.
Aabraham symboloi koko juutalaista kansaa.
Jumala puhuu Aabrahamin kautta koko juutalaiselle kansalle.
Minä muutin New Yorkista Israelin maahan.
Olen kuin moderni Aabraham.
Jokainen juutalainen, joka tulee Israeliin, on moderni Aabraham.
Olemme jatkumoa Jumalan Aabrahamille antamalle käskylle -
asuttaa ja vallata Israelin maa.
Kertoisitko työstäsi?
Hoidan monenlaisia juttuja. Minulla on tuhat kättä.
Teen töitä jeshivalle.
Käännän rabbi Melamedin kirjoja. Hän on kirjoittanut 14 kirjaa.
Hän on kirjoittanut kirjasarjan juutalaisesta laista.
Kirjasarja on noussut suosioon sekä Israelissa että ulkomailla.
Sitä käytetään israelilaisissa lukioissa, ja kaikki tuntevat sen.
Kaikki haluavat ostaa sen, ja kirjoja on myyty jo 350 000.
Se on ehkä yksi Israelin myydyimmistä kirjoista.
Käännän rabbin kommentaareja.
Hän kirjoittaa kolumnia lehteen, jonka hän perusti.
Jeshivan oppilaat tekevät lehteä.
Knessetin jäsenet ja muut merkki- henkilöt lukevat rabbin kolumnia.
Kehotin ystävääni lukemaan rabbin kolumneja.
Yleensä lehtijutut vanhenevat nopeasti.
Rabbi Melamed puhuu asioista, jotka tapahtuvat puolen vuoden päästä.
Se on profetoimista.
Isäni lukee rabbisi artikkeleita ja mainostaa niiden erinomaisuutta.
Toivottavasti käänsin ne hyvin.
Toimin myös turistioppaana.
Olen tehnyt sitä alusta asti.
Alussa olin täällä ainoa, joka osasi englantia.
Kun tänne tuli turisteja, minut pyydettiin apuun.
Olen esitellyt tätä paikkaa tuhansille turisteille, -
Israelin ystäville, jotka ovat kiinnostuneita Har Brachasta.
Kuinka paljon täällä asuu perheitä?
Nykyään täällä asuu 320 perhettä.
Lasten määrää en edes tiedä.
Kerron turisteille, että elinkeinomme on lasten saaminen.
Puolen vuoden välein joudumme avaamaan uuden päiväkodin.
Kiitos Herralle näistä lapsista.
Perheitä on siis noin 320.
Suurin osa ihmisistä työskentelee muissa kaupungeissa.
Olemme keskeisellä paikalla, ja Jerusalemiin on 15 minuutin matka.
Petach Tikva ja Tel Aviv ovat lähellä.
Monet asukkaistamme ovat opettajia Elon Moressa tai Itamarissa.
Jotkut toimivat rabbeina jeshivassamme.
Meillä on lakimiehiä, lääkäreitä ja maanviljelijöitä.
Kun tulin Israeliin ensimmäisen kerran, tulin aluksi tänne.
Tulin tänne suoraan lentokentältä.
Ensimmäisenä aamuna katsahdin alas laaksoon.
Pidin tätä paikkaa ihmeellisenä.
Aabraham tuli tähän maahan pohjoisesta, Elon Moren läpi, -
ja sieltä tälle alueelle.
Tämä on hyvin erityinen paikka.
Rabbit opettavat, että Israelin maassa on kolme paikkaa, -
jotka kuuluvat todistetusti juutalaisille.
Ne ostettiin rahalla.
Ensimmäinen niistä on Jerusalem, jonka Daavid osti.
Toinen on Hebron, josta Aabraham osti haudan vaimolleen, -
ja kolmas Sikem, josta Jaakob osti palan maata.
Nämä kolme paikkaa ovat nykyään kaikkein kiistanalaisimpia.
Kun Israelin kansa tuli erämaasta, se tuli ensin tänne.
Se tuli Har Brachaan.
Kun Mooses kuoli Jordanin tuolla puolen, -
Joosuaa pyydettiin johtamaan kansa Israelin maahan.
Hänen piti tulla ensiksi Garissimin vuorelle, jossa olemme nyt, -
ja sen jälkeen Eebalin vuorelle.
Puolet kansasta seisoi toisella vuorella, puolet toisella.
Keskelle jäi Sikemin kaupunki, jon- ne papit veivät liitonarkin.
Papit toistivat Raamatussa mainitut siunaukset ja kiroukset.
Siunaukset luettiin Garissimin vuoren suuntaan.
Kansa vastasi huutamalla "aamen". Aamen-sana kaikui laaksossa.
Siksi tätä vuorta kutsutaan Har Brachaksi, siunauksen vuoreksi.
Kiroukset luettiin Eebalin vuoren suuntaan.
Tämä oli kuin toinen Siinain vuori.
Täällä ymmärsimme, miksi pääsimme luvattuun maahan.
Pääsimme tänne, jotta voisimme toteuttaa Jumalan tahtoa.
Onko tämä selvää kaikille Har Brachan asukkaille?
Kaikki tietävät sen ja tuntevat sen sydämessään.
Vain minunlaiseni hullut ajattelevat sitä kaiken päivää, -
mutta kaikki ovat hyvin idealistisia.
Nykyään meillä on ruokakauppa, kiitos Herralle.
Aikaisemmin oli vaikeampaa.
Se vetää idealisteja puoleensa.
Rabbi Melamedin uutiskirjettä voi tilata osoitteesta -
www.en.yhb.org.il
Suomennos: Hanna Tischer