TASAKAAL KÄSU JA ARMU VAHEL
Tere! Mina olen John Fenn
ja mul on hea meel tuua teieni 3. osa õpetusseeriast,
mis räägib tasakaalustatud usuelust täis usku ja armu.
Täna räägin sellest, kuidas meie usk on reageering armule
Eelmine kord juba rääkisime sellest veidi
ja täna läheme siis edasi.
Kui mäletad, siis ütlesin,
et Noa ei otsustanud lihtsalt lambist hakata laeva ehitama,
vaid ta sai selleks ilmutuse Jumalalt.
Reageering sellele ilmutusele oli aga usk.
Nii et usk on meie reageering armule.
Me ei ela mingis käskude-keeldude kastis,
kus arvame, et Jumal tahab, et teeksime seda või toda.
Jumal tahab eelkõige seda, et elaksime ja käiksime koos Temaga,
sest siis saab Ta kõnetada ja juhtida meid
ning ilmutada meile erinevaid asju.
Usk on reageering sellele, mida Temalt saame.
Reageering Jumala rahule ja ilmutusele.
Jumala Sõnas viitavad ilmutus, rahu ja suhtlemine Isaga kõik armule.
See, et Jumal armastas maailma nii palju, et andis oma Poja selle eest,
tähendab armu.
Kõik need aga, kes sellesse usuvad, ei hukku ja omavad igavest elu -
see viitab usule.
Kui me saame ilmutuse Jumala armastuse kohta,
siis me reageerime sellele.
Ja reageering sellele ilmutusele ja armule on see,
et me saame päästetud, kui usume Jeesusesse.
Nii et kõik taandub ilmutusele Jeesusest
ja kui selle armu vastu võtame, saame ka edasi liikuda.
Sa võid nüüd mõelda, mis see usk siis veel on?
Mis tunde usk tekitab?
Kuidas seda ilmutust saada?
Sest räägime siin sellest,
kuidas mitte elada käskude-reeglite järgi;
kuidas mitte maksta Jumalale altkäemaksu
või manipuleerida Temaga, käies kirikus rohkem kui vaja;
minnes kaasa kaasaja kõige popimate õpetusvooludega."
Kõige popim asi on elada koos Jumalaga,
kes elab sinu sees.
See on see, mis on kõige olulisem.
Olla kaasas Jumala imelise tööga, mida Ta täna teeb.
Kuid see kõik tugineb suhtele - isikult isikule.
Küsimus pole hoonetes või traditsioonilistes tavades.
Küsimus on isiklikus suhtes,
kuna Ta tuli päästma igat inimest eraldi.
Seega Ta liigub väga võimsalt suhetele tugineva usu peal.
Kuidas aga siis saada seda ilmutust, et sellele usus reageerida?
Vaatame Matteuse 4:4, kus on öeldud:
"Inimene ei ela üksnes leivast,
vaid igast sõnast, mis lähtub Jumala suust.”
Kreeka keeles on kaks peamist sõna, mis aitavad rõhutada tänast õpetust.
Sõnad, mis tähistavad sõnu.
Üks neist on "logos",
mis tähendab Jumala üleüldist nõu ja tahet.
See jookseb läbi 1 Moosese raamatu, kuni Ilmutusraamatuni välja.
Kui Kristus lahkus taevast ja võttis maa peal inimese kuju,
siis selle kaudu sai sõna lihaks.
See on see "logos".
Kristuses peitub kogu tarkus ja teadmised ning ilmutus Isast.
Nii et see on "logos" - kogu Jumala nõu ja tahtmine.
Kuid kõige selle keskelt
tuleb Jumala konkreetne sõna sulle ja mulle
ja selleks on kreekakeelne sõna "rhema".
Nii et üleüldisest Jumala Sõnast ehk "logosest"
tuleb konkreetne sõna sulle ja mulle ja seda täna vaatamegi.
Sest usk lähtub just sellest samast erilisest sõnast.
Näiteks.
Kui Peetrus astus paadist välja,
siis Jeesus ehk "logos" kõndis vee peal
ja Peetrus ning kõik teised jüngrid nägid Teda.
Kuid Jeesusest ehk "logosest" lähtus Peetrusele kutse: "Tule!"
"Tule kõnni koos minuga vee peal."
Peetrus reageeris sellele "rhemale", mis talle oli antud.
"Logosest" tuli Peetrusele konkreetne sõna ehk "rhema",
millele Peetrus reageeris.
Seetõttu on ka Roomlastele 10:17 öeldud,
mis on vägagi tuntud salm usu kohta:
"Usk tuleb kuulutusest, kuulutus aga Kristuse sõna kaudu."
Usk tuleb Jumala sõna kuulmisest,
kuid see sõna, mida Paulus selle sõna kirjeldamiseks kasutas,
ei olnud mitte "logos".
Ta ei öelnud, et usk tuleb Jumala üleüldise sõna kuulmisest.
Ehk ta ei öelnud: "Loe kogu Piibel kaanest kaaneni läbi,
või loe kaks peatükki päevas ja siis sul saab olema usku."
See pole see, mida Jumal ja see salm ütlevad.
"Logos" - Jumala üleüldine sõna ei päästa sind ega ärata sinus usku.
Võta seda nii:
maailmas on miljardeid inimesi, kes ei tea, kes on Jeesus.
Nad teavad küll Jeesust kui ajaloolist isikut
ja seetõttu on Ta neile vaid kui "logos".
Selleks aga, et päästetud saada, vajad sa "rhemat" -
ilmutust sellest, et Jeesus on Kristus -
ja siis sa ka reageerid sellele.
Mida Paulus Roomlastele 10:17 tegelikult ütleb, on järgmine:
usk tuleb kuuldust ja kuuldu Jumala "rhemast",
mitte "logosest".
See, et loed Piiblist mõne peatüki või salmi,
ei too esile mingit usku.
Usk tuleb siis, kui võtad vastu "rhema" -
Jumala konkreetse sõna just sulle.
See on see, kuidas usk tuleb.
See selgitab nii mõndagi.
Näiteks seda, miks on olemas teoloogid,
jumalariigi töölised, pastorid, preestrid ja kes iganes veel,
kes on pea kogu oma elu elanud "kiriku maailmas".
Kuid samas nad pole päästetud ja nad ei tunne Jeesust.
Usun, et pea igaüks meist, sõltumata oma taustast ja kultuurist,
suudab mõelda jumalasulaste peale,
kelle osas me teame, et nad ei tunne Jeesust.
Nende jaoks on tegu lihtsalt ameti kui sellisega.
Jah, nad tunnevad Jumala Sõna ehk "logost",
olles võimelised seda tsiteerima kaanest kaaneni.
Kuid nad pole saanud isiklikku ilmutust selle kohta,
et Jeesus on Issand.
Me ise olime kord ka sellised.
Ma kasvasin üles kirikuringkonnas,
korrates igal pühapäeval samu õpetusi ja kirjakohti.
Kui aga olin 16-aastane, tuli üks tüdruk koolis mu juurde
ja ütles, et ta tunneb seda Jumalat nende kirjakohtade taga;
seda Jumalat, kes on nö selle välise pinna all.
Ma olin küll alati uskunud Jumalat ja Tema Sõna ehk "logost",
kuid kui see tüdruk ütles, et ta tunneb Jumalat,
siis see äratas minus huvi,
nii et ma hakkasin jälgima tema ja ta noormehe elu,
kuna olime kõik üks kamp teismelisi.
Ma nägin ka vastatud palveid.
See kõik hakkas ketrama mu sees: "Mida sa Jeesuse osas ette võtad?
Jeesus on Issand, mistõttu pead langetama ühe otsuse."
Üks ilmutus hakkas voolama mu seest
ja sellest sai väga konkreetne sõna - "rhema" mu jaoks.
Nii ma reageerisingi sellele ilmutusele ja armule, öeldes:
"Jeesus, ma usun Sinusse. Tule mu ellu ja võta kontroll selle üle.
Saa minu Issandaks.
Tahan anda oma elu Sulle."
Ehk siis, usk on reageering armule
ja see arm lähtub Jumala konkreetsest sõnast meile.
Lähen tagasi Noa juurde.
Noa tundis Jumalat
ja 1 Moosese 6. ptk's on öeldud, et Noa käis koos Jumalaga.
Ta tundis Jumalat,
kuid üleüldisest "logose" tundmisest tuli konkreetne sõna:
"Noa, ehita laev."
Ja sellest armust kasvas omakorda välja usk.
Seega meie vastutus on elada ja käia koos Jumalaga,
sest me saame osas "rhemast" vaid siis,
kui käime koos Temaga "logoses".
Sa alustad igat hommikut tänades Jumalat uue, ilusa päeva eest
Ja siis sa ülistad ning palvetad ja võtad ehk ka aega Piibli lugemiseks
Või teel tööle kuulad mõnda õpetust või ülistusmuusikat.
See on selline üldine suhtlemine Jumalaga.
Sellest tuleb aga esile "rhema" - konkreetne sõna või juhis,
mis võib väljenduda juhtimisena, rahuna
või konkreetse häälena Jumalalt, mis ütleb: "Tee nüüd nii."
Kuid tavaliselt on tegu ühe seesmise tunnetusega -
mingi asi tundub õige ja meil on rahu selle suhtes.
Ütlesin just äsja, et meil on rahu selle suhtes.
Läheme koos Heebrealaste 4 ptk'i juurde.
Mu käest küsitakse sageli: "Mis tunde usk tekitab?"
Inimesed tahavad teada,
et kui räägime sellest, et usk on meie reageering armule,
siis kust see arm üldse tuleb?
Nii olengi öelnud,
et pead algul elama ja käima koos Jumalaga "logoses".
Sellest lähedasest suhtest Temaga, kus valitseb Jumala täis sõna ja nõu,
saab Jumal rääkima sulle juba konkreetsemaid asju.
"Aga mis tunne see on? Kuidas see sünnib?"
Põhjus, miks seda küsitakse, on sama, mis minagi arvasin -
ma arvasin, et pean selle kuidagi välja teenima.
Et usk on miski, mille nimel peab pingutama.
Otsekui püüaks üht jäätunud kruvi lahti keerata
ja sa paned selleks kogu oma jõu mängu.
See on see, milleks ma usku pidasin!
"Jaa, ma usun Jumalasse ja ma teen seda, seda ja seda!"
Sa kuidagi lendad nii jõuliselt peale.
Kuid ma ei näe seda Noa või Aabrahami juures.
Näen neid elamas koos Jumalaga,
kuniks nad saavad ühe konkreetse sõna Temalt
nagu Noa puhul oli: "Ehita laev."
Ja Noa siis ka reageeris sellele.
Kuid ma näen üht rahumeelset elu.
Ma näen Noa elu üle üht armu ja rahu,
nii nagu Aabrahami ja Moosesegi elude üle.
Ja siis ma mõistsin, et usk pole miski, mille ma ise omas jõus esile toon.
Usk pole miski,
mille nimel peab pingutama stiilis: "Oi, ma pean tegema seda või toda."
Usk on armu tulemus, millele mina saan reageerida.
Inimesed tõstavad vahel esile näiteks Markuse 11:23-24,
kus on öeldud,
et millesse iganes sa ka usud, seda sa ka saad.
Jah, see salm vastab tõele,
kuid tuleb meeles pidada, et see tugineb ühele suuremale tõele,
mis väljendub Jeesuse sõnades Johannese 5:19 ja 5:30,
kus Ta ütles, et Ta ei tee midagi enne, kui ei näe Isa seda esmalt tegemas.
Nii et kõige esmane tõde on see,
et Jeesus ei teinud ega öeldnud midagi,
mida Ta ei näinud-kuulnud esmalt oma Isa tegemas.
Nii et, kui siis Jeesus ütles:
"Mida iganes te palute, siis sellesse uskudes te selle ka saate"
siis see tugineb esmalt sellele, et sa kuuled-näed seda Isa käest.
See pole mingi eraldiseisev salm.
Usk ei ole eraldiseisev asi - see tugineb ilmutusele Isast.
Seetõttu ka ei saa sa öelda: "Oh, ma usun endale Ferrarit
ja aasta lõpuks saab see mul olema!"
Meie asi on olla ühel lainel Isaga, öeldes: "Isa, ma vajan uut autot."
Mis Ferrarisse puutub,
siis ma olen sellesse mahtumiseks liiga suur,
nii et mul poleks sellega midagi peale hakata.
Mis aga puudutab mu igatsusi ja igapäevaseid vajadusi,
siis olen küll läinud Isa ette ja öelnud:
"Isa, meil on vaja seda või teist teha."
Toon ühe konkreetse näite.
Olles ameeriklane, siis mul on kastiga sõiduauto.
Põhjus selleks on see, et me elame maal.
Ühtlasi ka ilusa järve ääres,
mida leidub palju ka Soomes ja üldse siin kandis maailmas.
Meie vanem poeg on raske puudega,
olles vanuse poolest oma 30'ndates, aga vaimsel tasandil kui 4-aastane.
Tal oli sündides nabanöör ümber kaela,
mis takistas tema hapnikuga varustamist.
Kas me oleme palunud ta tervenemise pärast,
omades rahu, et see saab sündima?
Absoluutselt!
Kuid selle ootamise ajal vajab elu elamist.
Nii tekkis meil ka vajadus uue kastiauto järele,
millel pidid olema oma spetsiifilised omadused.
Nii et seisin Isa ees selle pärast ja palvetasin,
kuniks tajusin esmalt, et pean end kuidagi kokku võtma.
Ehk siis, ma ei põrutanud lihtsalt: "Isa, meil on uut autot vaja!",
sest see palve oleks jõudnud heal juhul vaid laeni.
Pigem tundsin, et pean end kokku võtma
ja lihtsalt suhtlema Jumalaga ning saama mingi ilmutuse sellest.
Nii et hakkasin hoopis nii paluma:
"Isa, me vajame 4-uksega autot, mis on nelja ratta veoga,
kuna elame maal, kus talvel on ka palju lund.
See peab olema piisavalt madal,
et saaksin oma poja ratastoolist autost sisse-välja tõsta."
Nii et erinevad asjad, mida nimetasin end vajavat.
Samas polnud meil piisavalt ressurssi, et endale seda osta.
Kõik, mis mul oli, oli vaid mu vana auto.
Kuid selle väärtus polnud piisav,
et osta selle eest selline uus auto, mille olin oma soovides välja käinud.
Nii mõtlesingi: "Isa, mul pole aimugi, kuidas Sa seda teed."
Taaskord, see kõik taandus mu üleüldisele suhtele Jumalaga
ehk see oli "logos" Jumala üleüldine tundmine.
Samas mõtlesin ikka, et vajan uut kastiautot,
kuna eelmine oli juba vana ja väsinud.
Samas polnud mul muid ressursse kui vaid see vana auto,
mis oli juba sellises seisus, et paljud asjad läksid katki
ja sellest oli vaja lahti saada.
Ma ei saanud mingit konkreetset ilmutust
kui vaid tunnetuse, et pean mõtlema konkreetsetele asjadele,
mida ma auto juures vajan.
Nii et sellest "logosest" tuli lihtsalt üks teadmine.
Ma ei kuulnud mingit häält, kuid mu südames oli rahu ja õhutus
koostada nimekiri asjadest, mis olid uue auto puhul olulised.
Nii et nagu öeldud, ma tegin selle: neli ust, nelja ratta vedu,
piisavalt madal, et poega ratastoolist sisse-välja tõsta.
Kuni ühel päeval, kaks kuud hiljem,
helistas üks sõber mulle ja teatas, et tahab mu vana auto ära osta.
Kuna ta aga elas riigi teises otsas, mis oli paremal järjel,
siis ta pakkus mulle auto eest raha vastavalt nende hindadele
ja mitte minu kodukandi hindadele.
Nii sain ma vana auto eest summa,
mille eest sain osta meile küll kasutatud,
aga just selliste omadustega auto, mida vajasime.
Mu sõber maksis mu vana auto eest kaks korda nii palju,
kui mu kodukandis oleks selle eest saanud.
Sest nende kodukant on majanduslikult palju paremal järjel.
Nii sain ma selle raha eest osta just sellise auto,
mis vastas täpselt meie vajadustele, olles täiuslik me jaoks.
See kõik juhtus vaid nädalaga peale seda,
kui olin seisnud Jumala ees ja kogenud rahu,
mille põhjal pidin koostama nimekirja kõigest vajaminevast.
Kõik, mida vaid tegin, oli see, et ma reageerisin sellele.
Ma elasin koos Jumalaga ja rääkisin Temaga,
kuid selle asemel, et rapsida stiilis: "Kuuluta ja see saab sulle!
Ma kuulutan selle auto esiletulekut!",
ma lihtsalt küsisin: "Isa, mida Sina arvad?"
Ja ma sain vastuseks: "Koosta nimekiri."
Ja see ongi see "rhema" ning selles peituv arm.
Tänu "rhemale" koostasin ma oma nimekirja,
saades nädala või paari pärast...
No kogu see protsess ise kestis mingi paar kuud,
kuid nädalal, mil olin oma nimekirjaga lõpusirgele jõudnud
ja öelnud Isale: "See on see, mida ma tahaks",
helistas mu sõber ja pakkus mulle vana auto eest kahekordset hinda.
Ma muide ütlesin talle ka,
et meie piirkonna jaoks on see kahekordne hind,
mida ta isegi teadis.
Kuid see oli just täpselt vajaminev summa.
See oli muide huvitav, et olin oma poja Chris'iga sõidus
ja palvetasin mõtteis Isa poole:
"Mu sõber on maksnud mulle kahekordse summa
mu vana auto eest,
mistõttu palun ilmuta nüüd, kuidas Sa tahad varustada meid
ja mida Sa oled meie jaoks valmis pannud?
Sest ma tean, et see on olemas, kuna oled meid siianigi varustanud."
Ja niipea, kui ma oma pilgu tõstsin,
oli seal tee ääres kastiauto, millel ilutses silt: "Müüa".
Selles oli kõik, mida me vajasime ja see oli lihtsalt täiuslik.
See oli tõeline õnnistus.
Sa võid nüüd küsida, mis tunne selle kõigega kaasas käis?
Heebrealastele 4:9 ütleb, mis tunne see on.
Alustan juba salmist 3.
"Meie aga, kes oleme uskunud, saame hingamisse."
Ja salmid 9-10.
"Nii on siis Jumala rahva hingamisaeg alles ees,
sest kes läheb tema hingamisse, see hingab ka ise oma tegudest,
nii nagu Jumal oma tegudest."
Seega astugem Tema hingamisse.
Usk tuleb Jumalalt ja Saatan ei saa sest' väga midagi,
sest usk tuleb armu kaudu.
See on ilmutus Isast ja Tema tahtest
ning sa saad ka rahu ja suuna, mis suunas minna.
Usk on meie reageering sellele ja Saatan ei saa seda puutuda.
Küll aga püüab ta rünnata me lootust, meie tundeid ja mõtteid,
et peatada meid usus edasi liikumast.
Võimalik, et ta püüdis ka takistada Noad
ehitamast seda laeva;
Moosest minema tagasi Egiptusesse,
või Aabrahami, kui too poolel teel oli.
Me ei tea seda.
Küll aga teame seda, et Saatan püüdis peatada Jeesust.
Lootus peitub meie mõtetes ja tunnetes.
Salmis 3 öeldud mõte:
"Meie aga, kes oleme uskunud, saame hingamisse",
väljendabki seda, kuidas usk tundub.
Kui oled saanud mõne ilmutuse Isalt, siis sellega käib kaasas ka hingamine.
Isegi, kui tegu on mõne halva uudisega,
on su sees siiski üks rahu ja hingamine.
Kujuta ette, kui sa oleksid Noa.
Sa elad ja käid koos Jumalaga.
Noa oli u 600-aastane, kui ta hakkas seda laeva ehitama,
nii et ta oli elanud koos Jumalaga ikka väga pikka aega.
Ja siis korraga ühel päeval ütles Jumal talle:
"Muide, ma saan hävitama maailma,
mistõttu pead ehitama laeva, et päästa oma pere
ja kelle iganes veel, kes kaasa tuleb.
Ühtlasi tahan päästa kõik loomaliigid,
nii et pead ka nende esindajad kaasa võtma."
See oli üks täiega elumuutev, halb uudis,
sest kogu su vara pidi saama minema pühitud;
maa, mida nii väga armastad, pidi saama ära pühitud.
Kuid isegi keset seda halba uudist käis sellega kaasas oma rahu
ja Noa reageeris sellele armule ehk "rhemale" usus,
ehitades selle laeva.
Seetõttu ongi Matteuse 4:4 nii oluline, kus on öeldud:
"Inimene ei ela üksnes leivast,
vaid igast sõnast, mis lähtub Jumala suust.”
Me peame võtma seda Jumala ilmutuslikku sõna e "rhemat"
võrdsena oma igapäevase toiduga.
Kui elad oma elu koos Isaga ja küsimus taandub sellele,
kas süüa oma igapäevast toitu, või kuulda Tema häält,
siis pigem oleks mõttekam kuulda Tema häält.
Sest kui hindad Isalt saadud erilist sõna
rohkem kui oma toitu,
oled sisenenud sfääri, kus ütled: "Tahan vaid elada ja käia koos Sinuga
saades osa sellest vaimulikust toidust, mis ehitab mind üles
ja mida üha enam igatsen."
Nii et sinu üldisest elust Jumalaga - "logosest"
tekkib üks tohutu nälg.
"Jumal, ma elan selle konkreetse sõna nimel Su käest.
Las ma kogeda enam Su rahu, armu ja ilmutusi Su loomusest."
Ja kui siis Jumal annab sulle oma sõna,
käib sellega ka kaasas üks rahu.
"See, kes on uskunud, siseneb Tema hingamisse."
Jumala rahva jaoks on varuks üks hingamine,
mis tuleb esile, kui lõpetad inimliku tegutsemise.
See on midagi sellist nagu rääkisin selle tööintervjuu kohta.
Lugedes lehest või internetist mõnda töökuulutust,
see otsekui tabab sind südamesse
ja sa koged oma vaimus, et see töö on sulle.
Olles saanud selle ilmutuse, et see töö on sulle,
võid sa lõpetada oma inimlikud jõupingutused.
Sa ei saada enam oma CV'sid kusagile
ega vaata tööturul ringi, koputades erinevatele ustele,
sest Jumal on sulle öelnud, et see töökoht saab sulle.
Sa reageerid sellele armule ehk "rhemale"
minnes sinna tööintervjuule,
seades end valmis ja olles õigeaegselt kohal.
Elust ja käimisest koos Isaga saab su elustiil.
Tegu pole religioossete tegudega,
millest rääkisime selle saatesarja 1.osas,
kus Kain püüdis alati Jumalaga manipuleerida
ja tulla Tema juurde omadel tingimustel.
Kuid sa saad olla kui Jumala laps, kes elab ja käib koos oma Isaga.
See on üks ilus elu.
See ei tähenda nüüd seda, et seal poleks raskusi,
kuid seda,
et lisaks üleüldisele suhtlemisele Jumalaga,
suhtled sa Jumalaga ka "rhema" tasemel.
Ja kui "rhema" - mõni konkreetne sõna Jumalalt tuleb,
sünnib sellest ka usk
ja sa mõtled näiteks: "Wau, mul on see töö!"
Või sa kaalud mõnda kooli minekut,
või palvetad oma täiskasvanud lapse pärast,
kes ei tunne veel Issandat.
Sa mõtled: "Olen teinud nii palju vigu,
aga ma nii väga tahaks, et mu lapsed elaks koos Jumalaga."
Sa palvetad selle kõige pärast
ja korraga toob Isa ühe rahu su südamesse
teadmisega, et nad saavad päästetud.
Sa ei pruugi seda veel praegu näha, kuid korraga on üks rahu su südames
ja sa tead, et su lapsed on Jumala kätes;
nad on kaitstud ja Jumal toob nad enese juurde.
Nii et sa tänad Jumalat selle rahu eest
ja sa hakkad ka käituma teisiti.
Sa ei pinguta, pabista ega karda enam
oma laste pääste pärast.
Sa sisened Jumala hingamisse,
sest oled saanud Tema "rhema - ilmutuse Tema armust
ja sa reageerid sellele, öeldes: "AItäh Sulle, Isa, selle rahu eest.
Aitäh selle kindlustunde eest, et mu lapsed jõuavad kord taevasse.
Suur, suur tänu Sulle!"
Ja sa koged Tema hingamist.
"Las kõik töötegijad astuda Tema hingamisse."
Piiblis pole kusagil öeldud,
et peame rabama selle nimel, et omada võimast usku.
Seal on öeldud, et me eesmärk peaks olema
astuda Tema hingamisse.
Saades sõnumi Isalt, võime tõeliselt hingata.
See on see, mida peaksime tegema - sisenema Tema hingamisse usu läbi.
Paulus ütleb Heebrea 4 ptk's, et me poleks nagu iisraellased kõrbes,
kes langesid oma uskmatuse tõttu.
Selletõttu, et nad ei uskunud ilmutuse teel saadud sõna.
Nad ei võtnud seda vastu
ja ei pääsenud seetõttu ka Tema hingamisse.
Nad püüdsid ajada Jumala nimel oma asja.
Nii et täna oleme rääkinud "rhemast", "logosest", armust ja usust.
Kogu sarja 1. osas rääkisin ma käsumeelsusest ja valeõpetustest;
sellest, kuidas püüame Jumalale muljet avaldada
ja omaenese jõus Tema juurde tulla.
2. osas rääkisime, kuidas arm on tegelikult ilmutus Isast.
Põhjus, miks Noa hakkas laeva ehitama,
oli selles, et ta sai selleks ilmutuse.
Tänases 3. osas aga rääkisime "rhemast" ja "logosest".
Meie, kes me tunneme Jumalat,
me elame pidevalt selle "logose" keskel.
Kuid me peaksime elama "rhema" nimel,
et saada ilmutust Jumala armust ja tahtest.
Me teeme seda läbi Temaga suhtlemise.
Küsimus pole mingis suures jõupingutuses.
Ma räägin Jumalaga vestluse vormis:
"Aitäh Sulle, Isa, ilusa uue hommiku eest!
Aitäh Sulle päikesepaiste eest!"
Mu poeg Chris, kes on vaimselt arengult kui 4-aastane
armastab ronge.
Oma esimesed 24-eluaastat elas ta kodus,
kuid peale seda on elanud hooldekodus,
käies oma kodus paar korda nädalas.
Mäletan ühte korda, kui istusime kord raudtee ääres.
Olime teel koju ja peatunud, et osta hommikusööki.
Samal ajal sõitis rong meist mööda ja ma mõtlesin:
"Aitäh Sulle, Isa, et lasid sel rongil just nüüd tulla,
kui me siin hommikust sööme."
Chris võttis just ampsu ja ütles: "Jep, Jumal armastab ronge"
ning jätkas siis nosimist.
See on elu koos Jumalaga,
kus sa hakkad nägema armu armu peale,
sest sellest kõigest tuleb esile Isa ilmutus.
Isa, ma palun, et kõik need,
kes on maadelnud seesmise rahu leidmisega,
pöörduksid tagasi Su esimese sõna juurde hingamisest
ja saaksid selle kätte.
Anna neile ilmutust ja tarkust-tunnetust iseenda kohta.
Ja mis iganes teemad ka õhus poleks - anna neile rahu,
et nad võiks astuda selle hingamise sisse,
mõistes, et nende usk
on automaatne reageering sellele armule.
Aitäh Sulle selle eest! Jeesuse nimel, aamen.
Sul on võimalus toetada TV7 tööd, helistades 900 1777 (hind 7 eur'i),
või toetades meid pangaülekandega, leides me andmed www.tv7.ee
Tõlge: Anne-Ly Raukas