TASAKAAL KÄSU JA ARMU VAHEL
Tere! Mina olen John Fenn
ja on tõeliselt hea olla taas TV7 perega koos!
Olete tõesti kõik mu südames ja see on tõeline eesõigus olla siin.
Olen siin juba õpetanud erinevatel teemadel
ja seekordne seeria räägib sellest,
kuidas elada tasakaalustatud elu usu ja armu vahel.
Tahan rääkida Jumala armust
ja seda ehk selliselt, kuidas sa sellest varem kuulnud pole.
Räägin sellest, kuidas olla väestatud Püha Vaimu poolt,
et elada Kristusele.
Armu kohta on palju erinevaid õpetusi, mis ei vasta tegelikult tõele.
Osa inimesi võtab mõne hea armu õpetuse
ja pöörab selle kui loaks teha pattu.
Nad ütlevad, et andekspalumine oma eksimuste pärast pole vajalik;
me ei pea kellelegi millestki aru andma
ja võime elada nagu ise tahame.
Seetõttu tahangi jagada teiega, mida Piibel selle kohta ütleb.
Kuid selleks, et seda teha,
pean jagama teile ka infot käskude, käsumeelsuse ja valeõpetuste kohta,
et saaksime kõiki neid asju omavahel võrrelda
ja mõista, milles tõeline arm ja usk peituvad.
Aastaid tagasi, kui otsisin Issanda palet,
Ta kõnetas mind.
Tahtsin saada Ta käest armu definitsiooni;
midagi selgemat kui see, mis klassikaline armu defintsioon on.
Usun, et me kõik oleme kuulnud,
et arm on väljateenimatu Jumala soosing.
See on muidugi ka õige,
kuid lugedes Piiblit, nägin, et armul on ka veel teisi tähendusi.
Nii näiteks ütles Paulus Timoteosele 2 Timoteose 2:1
"Saa vägevaks armus, mis on Kristuses Jeesuses!"
Mõtlesin endamisi, kuidas sa saad olla armus vägev või tugev?
Miks pidi Timoteos armus tugev olema?
Lisaks sellele õpetas Paulus, kuidas elada Issanda väes
ja kogeda kõiki neid asju, mille Issand on valmis pannud.
See kõik panigi mind Jumala Sõna lähemalt uurima.
Vaatame alustuseks Johannese 1:17, kus on öeldud:
"Seadus on ju antud Moosese kaudu,
arm ja tõde aga tulnud Jeesuse Kristuse kaudu."
Vaatame esmalt seadust ehk käske - religioon vs arm.
Mooses oli see, kes tõi seaduse - kõik käsud ja keelud,
kuid arm ja tõde tulid koos Jeesusega.
Seetõttu saame ka nägema, et arm ja tõde käivad alati käsikäes.
On ka teisi aspekte, mis on armuga seotud, sh. usk
ja me vaatame neid samuti.
Näiteks.
Kain on tegelikult kui kõigi valeõpetuste isa.
Ilma detailidesse laskumata
võid sa ise vaadata 1 Moosese raamatu 3-4 ptk'i,
lugedes sealt Kaini ja Aabeli lugu.
Seal on näha, kuidas Kain tõi ohvri köögiviljade näol,
mille ta ise oli kasvatanud,
samas kui Aabeli ohver kätkes endas loomi ehk lambaid.
Piiblis on öeldud, et Jumal võttis Aabeli ohvri vastu,
kuid Kaini oma mitte.
See põhiteema Kainiga oli see,
et ta püüdis tulla Jumala juurde omaenese jõus.
Ta püüdis tulla tuginedes oma tegudele
ja deviisi all: "See on see, mida ma Sinu heaks teen,
avaldagu see Sulle ometigi muljet!"
Ehk siis Kaini on nimetatud erinevate religioonide isaks.
Samas kui Aabel elas armust.
Jumal oli öelnud, et veri - tolle juhtumi puhul siis looma veri,
saab katma tema patud,
mistõttu ta pidi selle vastu võtma, kuuletuma sellele ja elama seda välja.
Aabel võttis Jumala õigsuse vastu,
olles seetõttu ka vastuvõetud Jumala poolt,
samas kui Kain ütles, et tema ei taha tuua mingit vereohvrit.
Tema tahtis tuua oma köögiviljad, mille kallal ta oli palju vaeva näinud
ja ta tahtis, et Jumal need vastu võtaks.
Nii et temast sai kõikide religioonide isa.
Kuid nagu me teame,
kuuluvad iga religiooni juurde oma käsud ja keelud.
Isegi suured ärkamised ja konfessioonid,
mis on sündinud Jumala Vaimu vabaduses,
on muutunud tänu inimlikule tegevusele,
nii et mõni liikumine või konfessioon
saab üha enam ja enam täidetud inimeste poolt loodud seadustega,
lämmatades seeläbi Jumala Vaimu liikumise.
Nii et Jumala Sõna räägib väga konkreetselt
käsumeelsusest ja käskudest.
Mitte vaid usu või religiooni raames, aga ka üldprintsiibina.
Nii näiteks on osad teist kasvanud üles väga ranges kodus,
kus valitses rohkelt käske-keelde.
Näiteks mu enda peres oli nii,
et kui lauda istuti, pidid kõik istuma tikksirgelt.
Üks käsi pidi olema süles ja teisega siis söödi.
Ja tavaliselt oli isa see, kes esimesena vestlust alustas.
Ta vaatas kõigi oma laste poole - meid oli kokku 4
ja küsis igaühe me käest, kuidas me päev oli läinud
ja me siis vastasime talle.
Jah, me ehk saime ka muidu rääkida ja naljatleda pisut,
kuid valdavalt oli siiski isa see, kes kõike ohjas.
Religiooniga on selline lugu, et seal on alati reeglid,
mida sa küll ei taha rikkuda, kuid rikud siiski.
Nii näiteks on Vana Testamendi käsuseaduses
613 käsku,
mille Jumal Moosesele andis.
Osa neid seadusi olid nö usulised seadused selle kohta,
kuidas läheneda Jumalale ja kuidas tuua ohvreid.
Igasugu seadused veel preestritele.
Osa neid seadusi puudutas puhtuse- ja tervise küsimusi
nagu käte pesemist
või WC's käimist mitte telgis, vaid väljaspool laagri ala.
Ja kui mõni anum oli pisut katki või selles oli midagi roiskunut,
ei tohtinud seda enam kasutada, et mitte haigeks jääda.
Need kõik olid hügieeniga seotud seadused.
Kuid suurimad seadused olid seotud moraalikäskudega
ja sellega, kuidas me üksteist kohtleme.
Juudid olid väga hoolikad järgima neid 613 seadust.
Kui aga mõelda käsumeelsusele ja religioossusele,
siis need mõlemad otsekui seovad inimest.
Nii et, kui püüad täita käsku 250, murrad täiesti tahtmatult käsku 125.
Toon selle kohta näite omaenda elust.
Mu isa jagas mulle erinevaid korraldusi nagu:
"Vii prügi välja. Niida muru.
Korista oma tuba. Pese nõusid."
Enamus kordadest suutsin ehk teha kolme asja neljast,
kuid isa ajas mind siiski k 23.00 voodist välja, öeldes:
"Sul jäi prügi välja viimata!"
Nii ajasin end unise peaga püsti ja läksin prügi viima.
Ükskõik, kui väga ma ka ei püüdnud täita kõiki isa korraldusi,
jäi mõni neist ikka täitamata,
nii et ma polnud kunagi täiuslik.
Sama on ka religiooniga
või paljude kogudustega, mille keskel oleme üles kasvanud.
Seal valitsevad väga ranged reeglid.
Sa pead austama piiskoppi ja apostleid.
Pead käima võimalikult tihti kirikus ja annetama teatud summa raha.
Kõik on väga masinlik ja sa muudkui pead tegema midagi.
Ja isegi, et täidad 1-3 reeglit, murrad tahtmatult ikka mõnda teist.
Paulus rääkis sellest 2 Korintlastele 3:6, kus ta ütles:
"Sest kirjatäht suretab, aga Vaim teeb elavaks."
Taaskord - käsud tulid Moosese kaudu,
arm ja tõde aga Jeesuse kaudu.
Käsuseadusel on oma eesmärk - see näitab meile, et oleme patused.
Kuid samas see võib ka hävitada meid,
sest seadus defineerib meile, mis patt on
ja näitab meile, et me ei saa kunagi olla täiuslikud.
Kui Paulus ütles, et kirjatäht suretab, aga Vaim teeb elavaks,
siis mida see suhetega teeb, on järgmine.
Kui sa elad teatud rangete reeglite järgi,
siis ei saa teised kunagi olla silnu silmis täiuslikud,
nii nagu ka sina ei saa olla täiuslik nende silmis.
See kõik aga hävitab teievahelise suhte.
Näiteks.
Olen suhelnud nii paljude inimestega, kes on käinud kirikus
ja kes sealt välja tulles
tunnevad end halvemini kui sinna minnes.
Sest nad on saanud osa tundest, et kõik, mis nad teevad, on vale.
Ehk siis - kirjatäht suretab selle suhte nende ja koguduse vahel.
2 Korintlastele 3:7
nimetab Paulus seda surmateenistuseks.
See on ka miski, mis juhtus minu ja mu isa vahel.
Kuigi me omavahelised suhted on täna juba korras,
siis omal ajal see käsumeelsus hävitas.
Kui isa ja poja vahel valitseb käsumeelsus,
põhjustab see viha.
2 Korintlastele 3:9 ütleb,
et käsud toovad esile hukkamõistuteenistuse.
Ehk teisisõnu - laps kasvab üles tundega,
et ta ei tee kunagi midagi õigesti
ja see hakkab hävitama lapse ja vanema vahelist suhet,
tuues kui surma sellesse suhtesse.
Kuni selleni välja, et poiss lahkub teismelisena kodust
ja tema ning isa vahel on väga pingeline seis.
Sama sünnib ka emade-tütarde vahel.
Nii et selline on käsumeelsus kodustes suhetes.
Koguduse suhetes väljendub see selles,
kui öeldakse: "Peate saama ristitud vaid meie koguduses,
sest te ei pääse muidu taevasse."
"Peate olema koguaeg kohal, või muidu Jumal ei vasta te palvetele."
Nii muutubki inimeste usk tegude põhiseks,
mil pole vähimatki pistmist Jumala armuga
ja tõsiasjaga, et Kristus elab nende sees.
Nii ei ela nad ka enam Issandale Tema armastusest lähtuvalt,
vaid on kammitsetud erinevatest käskudest ja keeldudest,
mida Vanas Testamendis oli kokku 613.
Kuid sama võib puudutada ka me endi kodusid,
kus valitseb suur, religioosne rangus
või kus rangusest endast on saanud kui omaette uskumus,
mis kätkeb endas erinevaid distsipliine.
Sama võib valitseda ka koguduses.
Tulemus on igal juhul sama - see hävitab, viies hukule nii teenistuse
kui tuues kaasa hukkamõistu.
Hukkamõist tähendab seda, et kõik on seotud vaid sinuga.
Kui Jumal meid meeleparandusele juhib,
siis see lähtub Temast.
Sellest, et seada oma asjad korda ja saada õigeks Tema ees.
See kõik tõmbab meid Tema ligi.
Hukkamõist aga tiirleb meie ümber.
"Appikene, ma olen kohutav inimene! Ma ei vea iialgi Jumala silmis välja.
Ma pole Jumala jaoks iialgi piisavalt hea."
See tunne, et ma pole piisavalt hea, tulebki käsuseadusest.
Paulus ütles Roomlastele 3 ptk's midagi,
mille kohta sinagi võid küsida, et milleks siis seadusi üldse vaja on?
Kui see hävitab ja surmab, tuues kaasa hukkamõistu,
siis mis mõtet sel kõigel üldse on?
Mispeale Paulus ütleb Roomlastele 3:19-20,
et seadus anti selleks, "et iga suu suletaks
ja kogu maailm oleks Jumala ees süüalune...
sest Seaduse kaudu tuleb patutundmine."
Ehk siis kogu seaduse ja käskude-keeldude eesmärk
oli näidata iisraellastele,
et nad pole täiuslikud ja nad vajavad Jumalat.
See oli viis näidata neile,
et Jumala juurde ei pääse muudmoodi kui vaid Päästja kaudu.
Jumala juurde ei saa tulla nii nagu Kain,
kes tuli oma arusaamisega ohvrist ja sellest, kuidas Jumalale läheneda.
Kõik maailma religioonid ja valeõpetused
tulevad Jumala juurde omaenese jõus.
Tähendagu see siis enese pesemist mingis kindlas jões,
päeva jooksul kindla arvu palvete lugemist,
konkeertsete summade annetamist kogudusele
ja pühakojas viibimist igal võimalikul juhul.
Iga religioon, mis kätkeb endas inimlikku pingutust,
on kui Kain, kes tuli Jumala juurde omaenese jõus.
Kuid see pole see, mida Jumal tahab.
Kui ennist sai öeldud, et käsuseadus tõi patutunnetuse,
siis Paulus ütleb Galaatlaste 3 ptk's midagi väga huvitavat.
Ta ütleb salmis 21,
et kui üksainuski seadus oleks suutnud tuua elu,
oleks Jumal selle seaduse ka välja andnud.
Ehk teisisõnu ütles ta:
"Meil on Vanas Testamendis need 316 seadust.
Kuid kui Jumal oleks saanud luua üheainsamagi seaduse,
mis oleks toonud igavese elu,
siis Ta oleks seda ka teinud."
Kuid seadus anti hoopis selleks, et inimesed näeksid oma süüd.
Ja see on ka olukord, kus paljud kristlased täna omadega on
Oleme oma patust ja ebatäiuslikkusest nii läbi imbunud.
Oleme läbi imbunud hukkamõistust, mis on hävitanud me suhteid.
Suhteid nii me koguduse- kui teistega.
Sest isegi, et meil pole neid 316 seadust,
siis me kristlastena loome iseenda seadusi
nii kogudustes kui nn pühaduse liikumistes,
mis kõik tahavad suruda meid teatud raamidesse,
öeldes, et vot selline peab üks kristlane olema.
Nii et seadus tuli Moosese kaudu ja tänu Jumalale selle eest!
Lugesime just äsja, kuidas käsuseadus teavitas inimesi,
et nad kõik on patused ja süüdi Jumala ees,
vajades päästjat.
Paulus jätkab Galaatlaste 3 ptk's, öeldes salmis 24,
et seadus oli meile kui õpetajaks, et tuua meid Kristuse juurde
ja et me saaks õigeks usust.
Kui aga usk on juba tulnud, pole õpetajat enam tarvis,
sest nüüd on meist saanud Jumala lapsed.
Paulus ütles, et Moosese seadused olid vaid teatud kindlaks ajaks,
näidates meile, kui süüdi ja patused me oleme.
Kuid me ei peaks enam täna neist lähtuvalt elama,
sest me oleme armu saanud.
Aastaid tagasi, kui seda teemat uurima hakkasin,
küsisin Jumalalt, mida see arm endast tegelikult kujutab
ja Ta vastas: "Arm on ilmutus Isast või Tema tahtest."
Ja ma hakkasin nägema armu
ka ühe tuntuima piiblisalmi põhjal, milleks on Johannese 3:16
ja mis ütleb:
"Sest nõnda on Jumal maailma armastanud,
et ta oma ainusündinud Poja on andnud..."
See ongi arm.
Kuid sinna on ka lisatud:
"Et ükski, kes temasse usub, ei hukkuks,
vaid et tal oleks igavene elu."
See kätkeb endas usku.
Nii et ma hakkasin nägema,
et arm on ilmutus Isast ja Tema tahtest.
See, et Ta on maailma armastanud, see on arm.
See erineb väga palju käsuseadusest,
mis näitas meile vaid seda, et oleme patused;
et me pole piisavalt head ja vajame Päästjat.
1 Timoteose 1:9 on üks võrratu piiblisalm,
mis ütleb, et seadus pole loodud õigete jaoks.
Kui oled Kristuses ja oled uuestisündinud,
siis Paulus ütleb, et kõik need seadused, käsud ja keelud
pole sinu jaoks, sest need pole loodud õigete tarvis.
Seadus on patuste jaoks, et näidata neile, et nad elavad patus.
Nii et, kui tuleme Kristuse juurde, siis me ei vaja enam käsuseadust.
Kui paljud meist on kasvanud üles keskkonnas,
kus oleme püüdnud täita ema-isa antud käsku nr. 20,
rikkudes samal ajal käsku nr. 4.
Kuid mis tunne see on viia kõik see Kristuse ette?
Mis saab aga siis, kui inimene sünnib vaimselt uuesti,
saab päästetud ja Jumala Vaimuga täidetud,
elades ja käies koos Jumalaga,
kuid kannab oma koduse kasvatuse või religioossed tõekspidamised üle
oma vabadust täis suhtesse Kristusega?
Sel juhul tõuseb esile üks pettunud kristlane,
kes otsib teatud mudeleid.
Sest ta arvab, et Jumalal on ka terve hulk erinevaid käske ja keelde,
mida peab järgima.
Ja võib-olla üks päev, kui ta saab piisavalt küpseks,
on ta võimeline järgima 613 Jumala seadust,
rikkumata üht ainustki neist.
Siis on ta omadega nö päral
ja just selline küps kristlane nagu ta olla tahab.
Kuid see tekitab tohutut pinget
ja see ongi põhjus, miks käsud tapavad
ja toovad kaasa hukkamõistu.
Paulus ütleb Roomlaste 4:15, et käsuseadus toob kaasa viha
ja nii ongi,
sest sul on üks standard, mida sul on raske järgida
ja milleni sa kunagi välja ei vea.
Sest käsuseadus esindab täiuslikkust.
Mäletan oma lapsepõlvest mitmeid mehi ja naisi ütlevat:
"Ütle mulle kasvõi üks asi,
millega saaksin sulle meelepärane olla.
Üks asi, mille abil saaksin sind õnnelikuks teha."
Seetõttu Paulus ütleski,
et kui Jumal oleks saanud anda üheainsamagi seaduse,
mis oleks toonud pääste,
siis Ta oleks seda ka teinud.
Kuid see oli võimatu, kuni Kristus tuli.
Kui aga usume Kristusesse ja kuuletume Talle,
oleme me uued loodud
ja meil on võime elada koos Jumalaga.
Kuid mida meie teeme?
Me kanname oma religioosse mõtteviisi üle,
nii et kristlased hakkavad ka otsima erinevaid mudeleid
ja asju, mida nad usuvad, et Jumal tahab.
Näiteks.
Maailmas on palju erinevaid liikumisi ja petvaid asju.
Võtame näiteks prohveteerimise.
Aastaid tagasi oli see jube popp prohveteerida inimeste üle.
"Tule istu ja me palvetame su eest. Vaatame, mis Jumalal on sulle öelda."
Paljud inimesed pidasid neid prohvetiteks
ainuüksi seetõttu, et nad prohveteerisid.
Kuid prohvetlik sõna on vaid üks Püha Vaimu ilmingutest;
tegu on ühega Püha Vaimu andidest.
Inimesed aga leiavad oma identiteedi selles liikumises,
kuna nad usuvad, et see on see, mida Jumal tahab -
tegudele tuginev usk.
Sama kehtib ka nö ametite puhul, kus lüüakse oma visiitkaart lauale
ja öeldakse: "Ma olen apostel või piiskop see ja see."
Nad mõtlevad veel ikka kui käsuseaduse raamides,
arvates, et Jumal igatseb väga kindlate seaduste ja reeglite järgi
Inimesed võivad öelda:
"Ma pean kolmapäeva õhtul kirikusse minema,
et osaleda sel konkreetsel teenistusel,
kuna mul on väga eriline palve, millele vajan vastust.
Nii et kui lähen kolmapäeva õhtul, näitan Jumalale, et mul on tõsi taga
ja kui tugev mu palvesoov on."
Kui sa aga ei lähe sel kolmapäeva õhtul,
tunned end kohutavalt, mõeldes:
"Võib-olla Jumal ei vastagi nüüd mulle,
kuna ma ei läinud sellele erilisele teenistusele."
Kui nii, siis sa elad käsu all.
Sa elad käsumeelsuse ja hukkamõistu all,
olles kandnud taolise mõtteviisi oma uude ellu koos Kristusega,
kuigi see ei peaks nii olema.
Käsk tuli Moosese kaudu, arm ja tõde aga Jeesuse kaudu.
See võrratu asi Jeesusega on see, et Ta ütles Johannese 14:9-10,
et kui oleme näinud Teda, oleme näinud ka Isa.
Elu koos Kristusega tähendab vabadust suhtes Temaga.
Toon ühe näite.
Minnes ajaloos tagasi Aabrahami, me usuisa juurde,
kes on ainus mees Vanas Testamendis,
keda nimetatakse Jumala sõbraks.
Jeesus nimetab ka meid kui oma järgijaid, oma sõpradeks,
kuid Vanas Testamendis oli Aabraham ainuke,
keda kutsuti Jumala sõbraks.
Aabrahami ümbritsevad inimesed tõid ohvriande erinevatele jumalatele.
Kui nad tahtsid, et nende karjal hästi läheks,
ohverdasid nad kas lammaste või kitsede jumalale.
Või kui nad külvasid otra või rukist, igatsedes hea saagi järele,
ohverdasid nad odra või rukki jumalale.
Kui aga Aabraham astus suhtesse Jumalaga,
muutis see ohverdamise mõiste täiega,
kuna Jumalaga ei saa manipuleerida.
Ta ei ole mingi väike Jumal,
keda saaks oma ohvrandide ja jõupingutustega manipuleerida.
Ta on kõikväeline Jumal, kes igatseb elada koos meiega.
Nii et sa ei saa Teda manipuleerida mingi ohvrianni toomisega,
arvates, et see kuidagi mõjutaks Teda.
Kuid mida me siis teeme?
Me peame võtma vastutust.
Peame elama ja käima koos Temaga.
See oleks ju ütlemata lihtne,
kui saaksime teatud annetuse peale terveks,
või me lapsed saaksid mõne annetuse tõttu päästetud.
"See oleks ju ütlemata tore,
kui saaksime elada tegude- ja seaduste põhist elu!"
Ei oleks see midagi,
sest see tähendaks tegelikult laiskust.
See on käsumeelsus.
Oled sa kunagi mõelnud: "Oo Issand, kui ma vaid annaks..."
Ei tahaks järgmist asja isegi öelda, aga on jumalasulaseid, kes ütlevad:
"Kui annetate mu teenistuse heaks 100 eurot, saate terveks."
Jälle see käsumeelsus - kui mina teen seda, teeb Jumal toda.
Kui kohutav see oleks,
kui mu lapsed tuleksid õhtusöögi ajal kööki
ja ütleksid: "Oo suur isa John!
Koristasin täna oma toa ja viisin prügi välja,
mistõttu kas ma palun tohiks ka lauda sööma tulla?"
Ma ütleks: "Mis asja sa ajad? Sa oled ju mu poeg!
Mul ükskõik, kas koristasid oma toa ja viisid prügi välja või mitte -
sa oled mu laps!
Võid seda kõike hiljem teha,
aga sa oled mu laps,
mistõttu tule ja söö kõike, mida oleme emaga valmistanud!"
Ja ometi käitume me Jumalaga nii:
"Oo, suur Jumal, kas Sa palun tevendaks mind?
Kas teeksid seda, kui annaksin Sulle 100 eurot?"
"Kui ma suudan inimeste üle prohveteerida,
kas ma olen siis selle võrra täiuslikkusele lähemal?"
Taaskord - religioon on vaid inimese enda pingutused,
et läheneda Jumalale inimlikel tingimustel.
Nii saad ka ise hinnata, kas oled kunagi elanud sellist elu?
Kasvõi oma vanemaga või koguduses,
või veelgi enam ise.
Oled sa kunagi teinud Jumalale või Jumalas midagi,
mis tugineb su enda jõupingutustele ja tingimustele?
Oled sa kunagi püüdnud läheneda Jumalale omaenese jõus
nagu Kain seda tegi?
Ütled ehk, et oled, kuna pole muudmoodi osanudki.
Ja selles kogu asja iva peitubki.
Räägin meie järgmises saates armu ilmutusest.
Sellest, kuidas see arm on ilmutus me Taevasest Isast.
Kogu Uus Testament räägib sellest, kuidas Kristus elab meie sees,
olles me auhiilguse lootus.
Uues Testamendis pole ühtki kohta, kus öeldaks,
et peaksime kuuletuma kõigile neile 613'le käsule.
Paulus ütleb hoopis Roomlastele 13:10,
et "armastus ei tee ligimesele kurja ja nii on armastus Seaduse täitmine."
Üks asi, millega Issand saab meid aidata,
et suudaksime täita neid 613 käsku,
on see, et Ta loob meid uueks Kristuse kaudu.
Ta asetab Kristuse ja oma Vaimu meisse elama,
mispeale kogu me loomus muutub.
Käskude-keeldudega on nii,
et kui ütled lapsele: "Ära seda puutu, see on tuline!",
tahab ta just nimelt puutuda seda, kuna see on miski, mida keelasid.
Kui ütled: "Kapis on jäätist, kuid sa ei tohi seda süüa!
Ma tulen tagasi poole tunni pärast.",
siis tagasi jõudes sa näed, et osa jäätisest on söödud.
See on see, kuidas käsu järgi elamine käib.
Paulus ütleb 1 Korintlastele 15:56,
et patt saab käskudest vaid jõudu juurde.
Nii et kui elad Jumalaga, või ka oma pere- või kogudusega
käsumeelsetes suhetes,
siis kas pole nii,
et kui su pere või kogudus ütles: "Ära tee seda!",
siis just nimelt seda sa tegidki.
On nii?
Ameerikas ja teisteski riikides on nii,
et kui kuulutad vallasemade ja kaitsmata seksi vastu,
siis üha enam vallasemasid esile tuleb.
Kui kuulutad alkoholi ja selle tarbimise vastu,
seda enam purjus teismelisi esile tuleb.
Ja siis sa näed,
et kohalikud kogudused kuulutavad käsumeelselt,
samas kui peaksime hoopis keskenduma Kristusele meie sees,
kes on meie auhiilguse lootus.
Olles uued loodud Kristuses, ei ole me enam käsu all.
Jah, me teame, et me oleme patused ja me oleme saanud oma õppetunnid,
kuid kui sa tuled Kristuse juurde,
siis sinust saab uus loodu ja kõik vana on möödas.
Nii nagu Aabraham,
ei pea ka meie enam ohverdama erinevatele jumalatele,
sest me elame ja käime koos Jumalaga.
Isa, me palume Jeesuse nimel ilmutust Su käest,
kui jätkame järgmise teemaga,
et mõista, kuidas arm on ilmutus Sinust ja Sinu tahtest.
Näita meile seda ja las see imbuda me sisse,
Jeesuse nimel. Aamen.
Tõlge: Anne-Ly Raukas
Soovides toetada TV7 tööd, helista 900 1777 (kõne hind 7 eur).