JOHN FENN "Kuidas muuta oma elu?"
Tere, olen John Fenn.
Jällegi, vaatate 4. osa saatest "Kuidas muuta oma elu?".
Võid muuta oma elu ja mõtteid.
Vanu mõtteid, mis rõhuvad, tekitavad muret ja depressiooni,
mis panevad sind endast halvasti mõtlema.
Olen rääkinud antud 4-osalises sarjas,
kuidas elada uuel viisil ja pidada mõtetes lahingut,
samuti kuidas mõtelda uuel viisil.
Küll oleks tore, kui Jumal
puudutaks igaüht meist ning pühiks sellega minema
kõik me vanad kogemused, mõtted ja mälestused.
Jumal on pannud meisse elava vee
ja läbi selle muutnud me vaimu, et oleksime Temas uus loodu.
Ta on loonud meid viisil, et muutuksime kui röövik liblikaks.
Läbime seega metamorfoosi ehk transformatsiooni.
Seeläbi saame oma elus täita Jumala head ja täiuslikku tahet.
Meie peame seda tegema ja võtma vastutuse oma mõtteelu üle.
Võib-olla pole keegi seda sulle enne öelnud.
Ehk oled depressioonis
või sa ei meeldi endale või hoopiski vihkad iseend,
enda keha või arvad, et ei saa millegagi hakkama.
Tahan, et teaksid,
võib-olla ei ole keegi sulle öelnud, et pead oma mõtetega tegelema.
Paljudel kristlastel on vaja
tugevdada oma selgroogu, st tõusma püsti ja ütlema,
et on tüdinud depressioonist ning iseenda vihkamisest vms.
Otsustad seista ja tugevdada oma selgroogu
ning teha kindla otsuse, et saad vabaks.
Jumal on teinud tee.
Olen rääkinud vale mitteuskumisest ning selle kõrvale lükkamisest.
Vaenlane loob sageli pooltõdesid.
Hingevaenlane tegeleb poolvaledega.
Miskit, mis pole lausvale, kuid ka mitte täielik tõde.
Näiteks kinnitab ta noorele naisele, et ta ei saa kunagi ajakirja esikaanele.
See võib olla tõsi, kuid see ei tähenda,
et ta pole atraktiivne või on inimesena väärtusetu.
Samuti võib saatan öelda, et sa ei ole tark.
Võiks seejuures küsida, kes on Einstein?
Kas on palju selliseid?
Enamik meist ei ole nii targad.
Seega tekitab saatan poolvalesid ja pooltõdesid,
et võtaksime neid kergemalt vastu või nõustuksime valega lihtsamalt.
Sel juhul tuleb sul tõele näkku vaadata.
Mis siis, kui ma pole Einstein?
Pealegi, ma ei taha olla raketiteadlane
vaid teha oma eluga hoopis midagi muud.
Pead sellega tegelema ja otsustama järgida Jumala plaani oma elu jaoks.
Sa ei pruugi teada, mis see on,
kuid lükkad vale eemale, et ei jõua elus kuhugi.
Hülgan depressiooni
ja enesevihkamise ning lõpetad vale uskumise.
Toon näite.
Selles osas räägime, kuidas mõelda uuel viisil.
Kord tuli mu juurde naine, kes elas täiesti normaalset elu.
Ta oli abikaasa, kel kolm last, kodu ning elasid täiesti normaalset elu.
Tal oli isaga äriettevõte.
Isa oli rajanud autopesula.
Nad olid partnerid.
Arvatavasti lõid ema-isa firma, et tütrel võiks olla
pere jaoks lisasissetulek ning praktiliselt aidata.
Naine tuli minu juurde ja ütles, et näeb oma elus probleemi.
Tal oli raske isaga suhelda.
Ta arvas, et seda seetõttu, et oli lapsena isa lemmik.
Ta istus isa süles, nad mängisid ja tegid asju koos.
Kui tüdrukust sai teismeline ning kujunes naiseks,
lõpetas isa ta puudutamise ega isegi kallistanud.
Tüdruk pidas seda hülgamiseks.
Ta oli olnud väike tütar,
keda isa võttis oma sülle, kallistas ja tegi kaelale musisid.
Kui ta aga hakkas
puberteedieas naiseks kujunema, isa isegi ei kallistanud teda enam.
Naine mõistis hiljem,
et isa ei osanud tegeleda naiseks sirguva tütrega.
Siiski koges see väike teismeline tüdruk hülgamist.
Naise sõnul usule tulles
võttis ta sama hoiaku oma taevase Isa suhtes.
Ta ütles, et tal on probleem, et kuigi ta armastab Jeesust,
ei tunne ta taevast Isa ega saa Temaga suhelda või Teda mõista.
Ta küsis, kuidas sellest üle saada, sest teeb isaga tööd.
Tööalane suhe on ametlik, kus vaid käteldakse,
puudutamist välditakse, kallistamisest rääkimata.
Isa puudutas vaevu julgustamiseks tütre kätt.
Ta ütles, et see teeb haiget, kuna tunneb nende vahel distantsi.
Palvetasin ja küsisin Isalt, mida saaksime selle osas ette võtta.
Jumal andis mulle kirjakoha Markuse 4:17.
Selles räägitakse inimestest, kelles pole juurt.
Kui vaenlane tuleb sõna varastama, närbuvad need taimed ära.
Seal öeldakse, et neil inimestel pole iseeneses juurt,
seega kui tuleb rõhumine või tagakius, loobuvad nad kohe.
Räägitakse Jumala sõnast kui seemnest me elus,
kuid seejuures viidatakse inimesele, kellel pole juurt iseeneses.
Küsisin Jumalalt, miks need inimesed annavad alla.
Nad närtsivad, kuna neil pole juurt.
Täpselt nagu taim.
Taim, mis pole tugevalt pinnasesse juurdunud,
kuivab ja närbub põua või kuumalaine korral ära.
Miks pole inimestes juurt,
et nad ei suuda seista, kui tekib surve,
eri olukorrad, inimeste arvamused või kannatused ja tagakius?
Esmalt rääkis Jumal, et inimestel pole juurt eneses.
Pärast andis Ta mulle Efeslaste 3:17.
Seega vaatasime Markuse 4:17 ning Efeslaste 3:17.
Siin kirjutab Paulus palve:
"et Kristus usu kaudu elaks teie südameis
ning te oleksite juurdunud ja kinnitatud armastuses.."
Siinkohal sain pihta.
Markuse 4:17 räägitakse, et inimene ei saa seista
elu survete keskel, kui neil pole juurt nendes.
Efeslaste 3:17 räägitakse seevastu,
et peaksime olema kinnitatud ja rajatud Jumala armastusele.
Sealne sõna "armastus"
viitab agape-armastusele, mis tähendab tingimusteta armastust.
Kui see naine tuli järgmine kord mu kontorisse,
ütlesin, et mul on talle mõned kirjakohad ja abi.
Vabandust.
Ütlesin, et ta ei olnud kinnitatud armastuses,
kui isa hülgas ta, kui ta kujunes teismeeas naiseks.
Seeläbi koges tüdruk
tingimusteta armastuse asemel tingimusteta hülgamist.
Seepärast, et tal ei olnud iseeneses juurt,
st armastuse juurt, ei saa ta isaga edukalt suhelda.
Seega firmat või muid valdkondi puudutavates otsustes sa murdud
ja annad pingeolukorras alla, isegi kui isa teeb midagi rumalat.
Seetõttu andsin talle nõu.
Ütlesin, et ta vaataks Efeslaste 1. peatükki.
Soovitan teile sama.
Lugege Efeslaste 1. peatükki, kus räägitakse Jumalast.
Asendage "Jumal" sõnaga "Isa".
Paulus räägib siinkohal taevastest Isast.
Tahan, et loeksite Efeslaste 1.-3. peatükki
ning igal kohal asendage sõna "Jumal" sõnaga "Isa".
Ta tegi seda.
Räägin teile seda, mida tema tegi,
Kolme nädala pärast tuli ta taas minu juurde.
Ütlesin, et ta pelgalt ei loeks
vaid peatuks igal salmil ning mõtiskleks sellel.
Tahtsin, et ta mõtleks taevasele Isale.
Räägime mõtetest vabanemisest.
Tegemist võib olla
suitsiidsete, depressiooni, himuga mõne patu järele,
mida harrastame paari nädala jooksul või kord kuus.
Tegemist võib olla ükskõik millega, mille poole iganes on sul kalduvus.
Tegelikkuses on meil vaja ilmutust Jumala armastusest.
Öeldakse, et Jumal on armastus ning Temas ei ole pimedust.
Ta on valgus, milles ei ole pimedust.
Jaakobuse 1:17 öeldakse, et iga hea and ja täiuslik kink
tuleb ülalt, valguste Isalt, seega Tema olemus ei muutu.
Vastus on alati teadmises, et oleme täiuslikult armastatud.
Minu isa hülgas meid,
kui olin laps ja ütles, et lahutab end emast ja meist, lastest.
Kui mul oleks olnud teadmine, et mu taevane Isa armastab mind,
siis kui see lahutus tegi haiget, oleksin pöördunud sellele alusele,
et mul on taevane Isa, kes armastab mind.
Kui mul on alus ja teadmine,
et taevane Isa armastab mind tingimusteta,
ei oleks minus juurdunud mõte, et vanemate lahutus on minu süü.
Samuti mõte, et kuna maine isa hülgas
teeks seda ka mu taevane Isa, ei oleks eales minus juurdunud.
Seega lahendus vale juure murdmiseks me elus
on teada oma taevast Isa ning kaasata Teda oma ellu.
Efeslaste 1:3: "Kiidetud olgu Jumal
ja meie Issanda Jeesuse Kristuse Isa, kes meid on taevast õnnistanud
kõige vaimuliku õnnistusega Kristuses.."
Seepeale hakkas naine mõtlema, mida tähendab, et taevane Isa
õnnistanud teda kogu taevase õnnistusega.
Ta hakkas mõtisklema.
Mitme vaimuliku anniga olen õnnistatud? Kõigiga.
Kui Kristus on minus ning olen õnnistatud
kogu vaimuliku õnnistusega, ei saa ma sellele midagi lisada.
Olen täiuslikult armastatud,
sest Jumal andis mulle kõik vaimulikud õnnistused
ning pani minusse Kristuse ja mu keha on Püha Vaimu tempel.
Vau, taevane Isa armastab mind.
Ta luges edasi, mida olen eelnevalt tsiteerinud,
et Jumal on meid valinud enne maailma loomist
et me saaksime Kristuse läbi Ta lasteks.
Ta pöördus Efeslaste 2:4: "Aga Jumal, kes on rikas halastuselt.."
Ta peatus ja lisas sinna sõna "Isa", sest Temast siinkohal räägitaksegi,
Kui loeme Efeslaste 1:3, siis on tegemist Jumal-Isaga.
Seeläbi teame, et ta räägib taevasest Isast.
Ta nägi, et üksnes Jumal ei ole rikas halastusest
vaid Tema taevane Isa on meid armastanud
oma suure armastusega, et kuigi olime surnud üleastumistes,
tegi Ta mind Kristuses elavaks, sest armu läbi oleme päästetud.
Ta äratas meid üles
ning pani Kristuses istuma taevastesse paikadesse.
Ta peatus ja mõtles, et taevane Isa armastab teda.
Tasapisi kolme nädala jooksul, kus ta asendas sõna "Jumal"
sõnaga "Isa", eriti Efeslaste 1.-3. peatükkides,
mõistis ta, et taevane Isa tõepoolest armastas Teda.
Seeläbi oli ta võimeline kolme nädala jooksul
leida juurdumispaiga Jumala tingimusteta armastuses.
Nüüd mõtted, et ta maine isa hülgas ta või et ta ei meeldi talle,
ja kes isegi ei puuduta teda ning oli tema vastu niivõrd külm,
mida ta paratamatult kandis üle taevasele Isale,
hakkasid vaikselt kaduma, sest veendus taevase Isa armastuses.
Seega vaenlase valedel
ei olnud mingit juurt, kuna ta hakkas tasapisi
juurduma Jumala tingimusteta armastuses.
Selle tulemusena valel, mida ta oli uskunud,
et maine isa hülgas ega armasta teda, polnud enam juurdumispinda,
sest oli juurdunud ja kinnitatud Jumala tingimusteta armastusse.
See vale kukkus lihtsalt kokku
sest ta nõustus sellega, mida taevane Isa ütleb.
See oli tähelepanuväärne muutus.
Ta suutis vastanduda igale vaenlase valele, mis tekkisid,
kui ta oli 10-11aastane ning kasvas nooreks naiseks.
Kuu hiljem rääkis ta,
et läks emale ja isale autopesulasse külla.
Ta lihtsalt jooksis sinna, kallistas oma isa,
tegi musi ta kaelale ja põsele ning ütles, et armastab teda.
Isa oli täiesti rabatud,
kuna tütar oli ta käte vahel ning kallistas teda täiest jõust.
Alguses ei teadnud isa, mida selles olukorras teha.
Vaikselt pani ta käed tütre ümber ning nad nutsid koos.
Probleem oli isa südames, kuna ta ei osanud tegeleda
oma teismelise tütrega, kes kasvas naiseks.
Tütres olev armastus
puudutas ka isa elu ning muutis teda.
Kui räägime sellest, mõistame, et peaksime vale hülgama,
kuid meil vaja selleks alust nagu näiteks Efeslaste 3:17,
et oleksime juurdunud ja kinnitatud Jumala tingimusteta armastusse.
Üksnes sel juhul on sul juur ning suudad seista vaenlase vastu.
Rääkisin eelmine kord Issanda esimest külastusest,
kus Ta andis mulle õppetunni 1. oktoobril 1986. aastal.
Sel aastal olin 28-aastane.
Mu isa lahkus kodust, kui olin 12-aastane.
Tegelesin u 10 aastat andestamatusega.
Olin lugenud Markuse 11:25-26,
kus Jeesus ütles, et kui palvetame, siis andestaksime.
Mõistsin, et andestamine on otsus mitte tunne ja emotsioon.
Teismelisena andestasin isale kõik,
mida ta oli teinud, kui ta astus me elust välja.
Siiski püsisid emotsioonid
ja ebaõigluse tunne ning kui vääralt on käitutud.
Mul läks 10 aastat,
kuni olin 26-aastane, et saaksin sellega tegeleda.
Lõpuks mu tunded läksid kooskõlla mu otsusega.
Läbi terve selle aja
pidin kõikides tunnetes viha, kibeduse ja hülgamise osas
vaatama tagasi otsusele, kus andestasin isale.
Lõpuks hakkasid tunded vaikselt järele tulema.
Nüüd on mul mälestus sündmusest, kuid sellega ei liitu mingit valu.
See on tõeline märk Jumala tervendavast väest.
Kui vaatad tagasi ja mõtled depressioonile
ning sulle meenub enesevihkamine või hülgamine,
seostub see sulle kui kellegi teisega.
Sul on küll mälestus,
kuid sellega ei liitu mingeid tundeid või valu.
See juhtus minuga.
Siiski olid selles veel mõned osad, kui olin 28-aastane.
Tundsin täielikku rahu ja teadsin, et Jumalal on mu elule plaan.
Sel ajal olin abielus ning meil olid lapsed.
Sel ajal vormus veel minu pilt iseenesest.
Hülgasin vale juba alguses, kuid õppisin siiski, kes olen.
Nüüd, kus olen vanem ja küpsem, selle saate ajal 58-aastane,
õpin, et vanemaks saades avastad enda juures aina enamat.
Igatsusi, talente ja oskusi ning kõike, mida tahaksid teha,
kuid mis peab ootama ehk eesolevaid ajastuid.
28-30aastasena mõtlesin, mida tahaksin oma elus teha.
1. oktoobril 1986. a olin Mehhikos, kus pidin ühel õhtul kirikus teenima.
Kõndisin ja kogesin,
kuidas mu vaim hüppas ning selles oli teatud ootusärevus.
Minuga oli misjonär Karl ja tõlk,
kuna ma ei osanud hispaania keelt, kelle nimi oli Dora.
Nad kõndisid eespool.
Jäin neist tahapoole, sest pidin õhtul teenima.
Palvetasin omaette keeltes.
Järsku mõtlesin, mis toimub,
sest tundsin Jumala ligiolu erakordselt tugevat.
Järsku tõstsin oma pea ja mu suust tuli: "See on Jeesus."
Vaatasin ja 3-4 meetri kaugusel seisis Issand.
Olin Vaimus.
Nägin maist ja mägedes asuvat küla Mehhikos.
Seal oli Jeesus, kes seisis u 5-6m, ehk isegi 3-4m kaugusel.
Vaatasin Teda kohmetult ning küsisin, mida Ta siin teeb.
Kui oled Vaimus, tundub kõik nii loomulik.
"Mida Sa siin teed?" küsisin.
"Küla vajadusi täitmas," vastas ta.
"Suurepärane! Pean kutsuma ka Karli ja Dora,
sest külas on arvatavasti haigeid inimesi.
Käin Sinu taga ega sega sind.
Lihtsalt käi ringi ja tervenda inimesi ning lase mul näha, kuidas seda teed.
Ma ei ole sul ees.
Hakkasin peaaegu Karli ja Dorat kutsuma,
kui Issandast lähtus valgus ning kattis kõik.
Peagi olin vaid Jeesusega valguses.
Polnud põrandat ega taevast, üksnes valgus ja Tema.
Sel hetkel tuli Tema silmadest sellist armastust,
et see oli katsutav ja võisin seda kogeda.
Tahtsin sellesse olla täielikult haaratud.
Järsku olin kui tõmmatud Tema mõistusesse.
Olin vaid 3 meetri kaugusel,
kuid järsku olin Ta mõistuses ning lendasin kosmoses.
Läksin Ta silmadest sisse
ja nägin Ta mõistust, milles oli kogu igavik.
Lendasin kosmoses ning läbi kogu loodu ja universumi.
Mäletan, et vaatasin üles
ning mu silmad olid nii head kui võimalik.
Suutsin ainult edasi minna, kuni oli vaid tähed ja galaktikad.
Kuulsin Tema häält nagu merekohinat.
Kuulsin, kuidas Ta ütles: "Ma olen siin."
Mäletan, kui vaatasin maha ning seesama juhtus.
Nii kaugele kui silm ulatas või kui tahtsin näha.
Ma ei suutnud kaugemale näha.
Püüdsin kaugemale vaadata,
kuid ei suutnud vabaneda Tema häälest: "Ma olen siin."
Järsku olin taas Tema ees.
Vaatasin Temale ja ütlesin:
"Issand, oled kõige Looja, kes väärt kogu ülistust, kiitust ja au."
Kui Ta vaatas minu poole.
Selles kogemuses Ta oli mind kui läbi mõelnud.
Olin kui mõte, mida Ta oli mõelnud.
Mind loodi eesmärgiga.
Jumal kulutas aega ja energiat,
et mind luua ja panna paika kõik, mida ma elus kogen.
Mõistsin, et Ta armastab mind mitte seetõttu,
mida saaksin Ta heaks teha või mida olen Tema jaoks teinud
vaid kuna olen Tema mõte ning olen Tema kujutluse vili.
Seda järgmisena ütlesingi.
Ütlesin järgnevat.
Jeremija 1:5 öeldakse,
et Jumala tundis meid enne kui olime oma ema üsas.
Need mõtted tulid mu pähe.
Sakarja 12:1 ütleb Jumal, et Tema loob inimese vaimu.
Küsisin Jumalalt, et kas Ta kulutas sama palju aega kõigile,
kes on elanud või sünnib, kui Ta kulutas minu jaoks.
Ta jaatas.
Järgmiseks tuli mu mõtetesse
maailmas olev ebaõiglus, näiteks laps, kes sureb enneaegselt
või üksikema, kes püüab iseseisvalt lapsi kasvatada ja elatist teenida.
Rääkisin maailma ebaõiglusest
ning küsisin, kuidas Ta saab lasta sel sündida.
Ta ütles, et vaatab kogu aja kulgu,
iga inimese elu ja annab neile armu, annid ja kõikvajaliku,
et nad saaksid eluga hakkama, kui nad vaid sõltuvad Minust.
Pea meeles, et kõik on loodud Minu läbi ja Minu jaoks,
ja kõige töötamiseks peab see olema tehtud Temas.
Kui teenin tänapäeval inimesi,
mõistan, et 2. Peetruse 1:3-4 on tõsi, et Jumalal on andnud meile kõik,
mis on vajalik eluks ja jumalakartuseks.
Enne kui sind loodi, nägi Jeesus sinu elu.
Ta kui Looja nägi kõike, mida sa oma elus koged.
Ta andis sulle anded, tugevuse ning kõik vajaliku,
kui toetud ja sõltud Temast, et saaksid olukordades hakkama.
Kui tunned, et oled läbinud
selle mõtete lahingu ja pead vastanduma
nende valede mõtetega ning vaenlase valedega.
Võid paluda Jumalalt abi selle tegemisel.
Rääkisin ennist naisest, kes õppis taevast Isa tundma.
Mina tegin seda ja õppisin oma taevast Isa tundma.
Kui mu maine isa hülgas mu,
õppisin selle asemel tundma taevast Isa.
Kui mu maine isa lahkus,
vajasin väga isa, mistõttu otsisin teda.
Otsisin, mis täidaks tühjuse, mille oli maine isa jätnud.
Kui õppisin taevast Isa tundma, jooksin Tema juurde avali käsi.
Teadsin, et taevane Isa kasutas selleks Jeesust.
Taevane Isa ja Jeesus lõid koos kõik asjad.
Isa on allikas, kes plaanib ning Jeesus viib selle täide.
Jumal armastas maailma, et andis oma ainsa Poja.
Taevasel Isal on plaan ning Jeesus viib selle täide.
Püha Vaim õpetab sellest,
teeb selle elavaks ning tunnistab sellest.
Ehk avastad hetkel, et vajad oma taevast Isa.
Tee, mida mu sõbergi.
Loe Efeslaste raamatu esimest kolme peatükki
ja mõtiskle oma taevase Isa üle ning õpi Teda tundma.
Kui teed seda, mõtle sellele, et Jeesuses on kõik, mida vajad eluks.
Kohtad oma elus midagi, mis tabab sind ootamatult.
Näiteks oled depressioonis
või enesevihkamises või mõnes patus.
Kuidas saad sellest vabaks?
Võid seda sõidelda nii palju kui tahad
või armastada ja nautida pattu, kuid hiljem vihkad end seepärast.
Võid selles pöörduda taevase Isa poole.
Püüan sind juhtida taas taevase Isa
ja tingimusteta armastuse juurde ning veeta Temaga aega.
Kuidas seda teha?
Tõused hommikul üles, ütled: "Tere hommikust, Isa."
Kas tahad, et palvetaksin kellegi pärast?
Vaatad ehk välja ja tänad Teda vihma eest,
sest käes on kevad ja see niisutab maad.
Võib-olla on talv, siis saad tänada lume eest.
Teil on siin tavaliselt palju lund.
See niisutab.
Võid vaadata konkreetsemalt ning otsida häid asju,
mida taevane Isa on sinu jaoks valmis pannud.
"Tänan punase tule eest või selle rohelise tule eest."
"Tänan Sind parkimiskoha eest."
Otsid asju.
"Tänan, et juhid mu samme, et need on Su kontrollis, taevane Isa."
Kaasa taevane Isa oma ellu.
See on väga praktiline ja õpitav oskus, mida teha.
Pead seda teadlikult tegema, et sul oleks tänulik süda.
Pead teadlikult kaasama taevase Isa oma ellu.
"Tänan, Isa, selle toidu eest."
"Aitäh selle hea idee eest."
"Isa, mul on tööl selline probleem, kuidas võiksin selle lahendada?"
Järsku saad mõne mõtte.
"Tänan, Isa."
Kui hakkad taevast Isa oma ellu kaasama, leiad,
et vanade valede häältel ei ole enam sinu üle mõju,
kuna oled niivõrd täidetud oma taevase Isa armastusega.
Oled nii täidetud teadmisega, et Ta armastab sind,
on teinud plaani su eluks ning juhib su samme.
Järk-järgult langevad need valed kõrvale.
Jumal ei võta puudutusega neid mõtteid ära.
Ta juhib sind käe kõrval sel teel, et hakkaksid mõtlema uusi mõtteid
ja läbida transformatsiooni ehk metamorfoosi.
Ühel hetkel avastad, et kõik on möödanik
ning sisemuses tead, et ei lähe kunagi seda teed
ega astu nendest tumedatest ustest läbi.
Palvetan sinu pärast.
Isa, palun Jeesuse nimel,
et avaksid silmad mõistmiseks, vastavalt Pauluse palvele,
et nad oleksid juurdunud ja kinnitatud armastuses,
mis ületab kogu arusaamise, kuid mida võib mõista vaimus.
Tänan, et teed selle arusaadavaks, Jeesuse nimel, aamen.
JOHN FENN "Kuidas muuta oma elu?"
Tere, olen John Fenn.
Mul on suur eesõigus pöörduda teie poole TV7-st.
Tean seda teenistust mõni aasta ja me suhe on sel ajal tugevnenud.
Olen hämmastunud nende tööst tuua päästet ja tervenemist
Soome, Rootsi, Eesti ning inimestele üle kogu maailma.
Kui tunned sama ja armastad neid nagu mina
ning tahad jõuda inimesteni üle maailma,
võid soovil teha annetuse, helistades 900 1777 (7 eurot)
Swedbank EE052200221048388411 SEB EE441010220109461019
Tänan, et vaatasid ning toetad seda head tööd.
Jumal õnnistagu sind.
Tõlge: Mailis Mägi