John Fenn Hur du förändrar ditt liv.
Hej och välkommen! Mitt namn är John Fenn.
Del 3 i serien kommer handla om hur du -
övervinner dina gamla vanor och tankar, -
om att vandra i nya tankegångar.
Detta är fortsättningen på vår serie, "Hur du förändrar ditt liv",
som handlar om hur du förändrar dina tankar och din värld.
Jag är John Fenn, ledare för supernaturalhousechurch.org -
och jag är här för att jag älskar finländarna.
Jag älskar att få vara här, på Himlen TV7.
Det är en förmån att få tala till Sverige och Estland och hela världen.
Är så tacksam att få vara här. Jag tänker fortsätta där vi slutade.
Minns du hur jag i avsnitt 1 talade om att när vi har Kristus i oss, -
så är det som att ha en flaska med läsk, full av bubblor som vill ut?
Precis som det liv och den energi som Kristus och den Helige Ande i oss ger.
Men de tankar vi tänker blir som en kapsyl.
Tankar av förkastelse och självförakt och andra liknande ting.
Nedslående tankar, depression och dylikt, -
blir som en kapsyl som hindrar livet från Gud att flöda ur oss.
I Rom 12:2 talar Paulus om att -
genomgå en metamorfos, likt en larv som förvandlas en till fjäril, -
genom förnyelsen av ditt sinne. Du måste själv göra det.
Du och jag måste genomgå en förvandling, -
men vi själva måste göra det. Gud har en orsak att göra så.
Visst önskar vi att vi fick lata oss och -
att Gud med en snabb beröring tog bort alla gamla tankar.
Men Gud har säkert många anledningar till att inte göra så.
En av dem är att vi måste lära oss om nåden som vi står i, -
och om livet som Han har givit.
Man lär sig bäst genom att bruka Hans gåvor -
för att övervinna gamla tankar, vanor och ogudaktigheter.
Han har gjort det så att även om rättfärdighet kommer genom tro, -
så måste den bevisas genom relationer.
Så rättfärdigheten måste flöda ur oss in i våra relationer och i vår värld.
Tänk om rättfärdigheten kunde påverka vår ande, själ och kropp -
så att hela vårt jag, alla tre delarna, kunde bli frälsta samtidigt.
Men Han har bestämt att livet ska flöda genom vår ande, -
och förändra vår själ, våra tankar och känslor.
Sedan går det genom vår kropp så att vi kan påverka vår omvärld -
genom att leva en hälsosam livsstil med goda vanor.
I Joh 7:37-38 talar Jesus om något likartat: -
"...Om någon är törstig, kom till mig och drick!
Den som tror på mig, som Skriften säger, -
ur hans innersta ska strömmar av levande vatten flyta fram."
Hur kan jag få strömmar av levande vatten, den Helige Andes liv -
att flöda från mitt sinne, till min kropp och ut i min omvärld?
I förra avsnittet underströk jag att vi själva måste göra det.
Vi måste ta auktoritet över det.
Vi måste strida mot tankarna och till en början är det jättesvårt.
Jag lovade att jag skulle dela med mig av ett besök från Herren.
Även hur jag praktiskt gjorde för att vinna min egen strid.
Det praktiska fungerar i grund och botten så här...
När jag fortfarande var i tidiga tjugoårsåldern, -
och tankar som, "det här klarar du aldrig" dök upp, -
så behövde jag inse att de var från fienden -
och sen bemöta tanken genom att säga: -
"Allt förmår jag i Honom som ger mig kraft."
Jag hade lärt mig Ordet. Jag visste att Kristus var i mig -
och att jag vandrade med Herren. Jag kunde Ordet.
Men ibland dyker de här konstiga tankarna upp.
"Visst, du kanske får det här jobbet, men du blir sparkad inom 90 dagar."
Många företag har en prövotid på 90 till 120 dagar.
I USA där jag växte upp är det i alla fall på det viset.
Även om du har ett kontrakt så finns det kryphål.
Så du tänker att du får sparken med en gång.
"De kommer inte tycka om mig här. Jag får säkert inga vänner."
Sådana tankar var jag tvungen att bemöta.
Så när tanken slog mig att jag skulle få sparken -
så slog jag inte bara ifrån mig tanken -
utan gjorde ungefär såhär: "Om jag nu skulle bli sparkad -
så har Gud något bättre för mig. Han förser mig med det jag behöver."
2 Petr 1:3-4 "Hans gudomliga makt har skänkt oss allt vi behöver -
för liv och gudsfruktan (att växa i Gud) genom -
kunskapen om Honom som har kallat oss med sin härlighet och godhet."
Jag tog fasta på att Han ger oss allt vad vi behöver i livet.
Skulle jag bli sparkad så hade Gud något annat för mig.
På detta sätt avvärjde jag tankarna, fast i början -
så var det frustrerande för -
jag lät tankarna fortsätta. Ett steg längre, en tanke till.
Det kanske pågick i en timme, eller bara några minuter.
Kanske fyra eller fem tankar senare så kom jag på mig.
Då fick jag komma igen och säga stop och nej!
"Får jag sparken efter en vecka, kan jag då betala hyran?
Den ska ju in nästa vecka. När skulle jag få lönen då?
Det räcker ju bara till halva hyran, hur ska jag ha råd? Sen billånet..."
Plötsligt så har man följt spiralen hela vägen ner.
Då måste man stanna upp. "Så ska jag inte göra!"
"Nej! Min Gud ger mig allt vad jag behöver."
Fil 4:19: "Så ska min Gud efter sin rikedom -
på ett härligt sätt i Kristus Jesus ge er allt ni behöver."
Detta bemötte jag tankarna med.
En vän till mig kämpade med "påträngande tankar".
Det är aggressiva tankar som tränger sig på ett normalt tankeliv.
Ett exempel är att du kör längs en väg med en kraftig kurva -
och så tänker du: "Vad skulle hända om jag körde rakt fram?
Skulle jag överleva om jag körde ner i diket? Skulle airbagen utlösas?
Borde jag krypa ihop som en boll? Hur länge innan jag blev funnen?
Har jag en filt och vatten i bilen?
Skulle jag överleva några nätter ifall jag körde av vägen?"
Sådana tankar hade min vän kämpat med i många många år.
Efter att han gift sig och fått barn så blev det värre.
Då kom tankarna kring vad som skulle hända om han dog.
Vad skulle frun göra då? Hon skulle ha försäkringspengarna, -
men hon skulle behöva flytta till något som var billigare.
Som yrkesman hade han ansvar över många andra på sin arbetsplats, -
men de här tankarna ledda ofta hans fokus på villovägar.
Det är påträngande och aggressiva tankar som alltid leder dig vidare -
till ännu fler tankar.
Det han i praktiken behövde göra, vilket jag tillsammans med hans fru -
och många andra hjälpte honom med under två år.
Vi två åt ofta tillsammans, pratade mycket i telefon -
och tog oss igenom många saker. Det han lärde sig var -
att inte följa med tanke 4, 5 och 6 ner längs den vägen.
Han lärde sig att känna igen de tankarna -
och att på en gång bemöta dem.
Började han fundera över vad som skulle ske om han körde av vägen, -
så bemötte han detta med: "Herren har genom sin frälsning -
välsignat mig med ett långt liv. Jag är make till min hustru -
och far till mina barn." På detta vis bemötte han tankarna.
I början var det svårt.
Han var ju redan en tre, fyra tankar ner längs vägen -
innan han insåg att tankarna inte var från Gud.
Detta är ett konkret redskap men det är svårt till en början.
Du måste känna igen tankarna och du kan inte vara för hård mot dig själv.
Du får inte tänka på att halva dagen gått åt till att vara deprimerad.
"Jag tänkt så länge på att jag inte orkar något mer, på att ta mitt liv...."
Du bör inte göra problemet större genom att få skuldkänslor.
Du måste inse var du är just nu. Så då när du tar det steget -
och säger ifrån: "Jag näpser dig du depressionsande, -
jag ger inte efter för dig, Fader hjälp mig!"
När du bryter överenskommelsen med lögnen, -
då är Fadern där och står på din sida. För Hans livs och frälsnings skull.
För befrielse, helhet och helande i den här situationen.
Du måste sluta tro på lögnen innan du kan tro på sanningen.
Tillsammans gör de dig olycklig.
Jak 1:7: "En sådan människa ska inte tänka att hon -
kan ta emot något från Herren".
Ingen ger dig någonting om du är splittrad och obeslutsam.
Det är bättre att du beslutar dig på en gång -
att sluta vara överens med lögnen. Trots att den känns bekväm.
Du kanske jämt blir deprimerad runt helgerna i december och januari.
Det kanske är din cykel. Men du måste bryta den och -
bestämma dig för att detta år ska det bli annorlunda.
Tänk uppbyggliga tankar och omge dig med Ordet och lovsång.
Nu vill jag berätta om det här besöket för dig.
Sen så ska jag berätta om de olika individerna.
En kväll när jag bad så var jag plötsligt i anden -
och Herren stod framför mig.
Herren har uppenbarat sig för mig vid flera tillfällen, -
men det första var i april 1986.
Sen fick jag lära av Honom för första gången i oktober 1986.
Detta har jag skrivit om i min bok "Pursuing the Seasons of God".
Den gången i oktober 1986 så lärde Han mig hur man hör Faderns röst.
Ända sedan dess har Han flera gånger uppenbarat sig för mig.
Under det här besöket skulle Han lära mig hur demoner arbetar i människor.
Självklart så finns den demoniska världen där ute, -
men när vi genomgår vår metamorfos så är det våran förvandling.
Vi kan inte ge djävulen skulden för den.
Vi kan inte tro att om djävulen var ute ur bilden så skulle allt vara bra.
Sanningen är den att djävulen bara finns där för att förstärka, -
som ett tillskott, för att fresta.
Men de felaktiga tankarna är våra egna.
När vi står inför Herren kommer vi inte kunna skylla på djävulen och -
säga att han tvingade mig att göra si eller så.
När vi står där handlar det om oss och våra tankar, -
vår väg och vårt liv i Honom. Det är vårt ansvar.
Så, glöm bort djävulen för en stund och inse att han bara -
kommer in när vi underhåller vissa tankar.
Bryter vi överenskommelsen så stänger vi ute både djävulen -
och demonerna för att vi inte längre tror på lögnen.
Jag var tvungen att förkasta lögnen att mitt liv inte hade något syfte, -
att Gud inte ville ha mig eller kunde använda mig.
Jag slutade tro det. Gud har en plan! 2 Tim 1:9 "Han har frälst oss och -
kallat oss ... genom sitt beslut och sin nåd som han har gett oss -
i Kristus Jesus från evighet."
Så jag förkastade de tankarna och när jag kom i samförstånd med Gud -
så började Hans värld, Hans dimension att öppna sig för mig.
Så den här kvällen medan jag var i bön så uppenbarade sig Herren.
Trots att jag var ensam på knän i tillbedjan -
så stod jag plötsligt tillsammans med Jesus.
Och framför oss, minst tre meter bort, stod där en man.
Mannen var inkapslad i en ljusbubbla. Helt omgiven av ljus.
Jag är osäker på om han var medveten om att han var i ljuset.
Jag tänkte då på Ef 5:8.
"Tidigare var ni mörker, men nu är ni ljus i Herren..."
Det är intressant hur en kristen, i anden ser ut som en ljusvarelse.
Ljuset har troligtvis sin källa i vår tro eller i vår vandring med Herren, -
och gör så som ljus av naturen gör. Det lyser.
Så den här personen stod där i sin sfär av ljus -
och det intressanta är att där fanns varken golv, väggar eller tak.
Det var bara Herren och jag som stod där -
och ljussfären slutade omkring en meter eller två framför oss.
Jag betraktade mannen på håll.
Jesus och jag gick runt och Han sa: -
"Lägg märke till hur han är täckt av ljus.
Han är en ljusvarelse, insvept i ljus för han är ljus."
Jag och Herren står och observerar bara någon meter bort -
och jag fick se en demon komma.
Den här demonen var runt 20 cm till 30 cm hög -
och var lik en liten apa. Vad vi kallar smådjävlar.
Som ett litet troll eller annat oknytt.
Tack vare att det inte fanns något golv -
så kunde demonen vandra över hela sfären letandes efter något.
Så jag viskade till Herren, för demonen verkade inte se oss.
Den var fokuserad på mannen och ljussfären -
och Herren och jag står här och demonen ser oss inte.
Mannen är helt ovetande om att han är min lektion från Herren.
Så, demonen går omkring och jag viskar en fråga till Herren: -
"Vad gör han?" "Han söker en öppning," sa Herren.
"Den här mannen går med Mig i perioder.
Men det finns en synd i hans liv som han underhåller -
med några veckors mellanrum. Han börjar då att tänka på den här -
synden och han beskyddar den. För tillfället är han en ljussfär, -
men när han börjar tänka på den här synden -
så kommer demonen för att söka en öppning.
Demonen har iakttagit honom och har sett detta mönster."
Så, demonen vandrar runt honom och sen kunde jag se in i hans sinne -
hur hans tankar vände sig mot den här synden.
Då blev det en liten öppning, som en tårtbit, i sfären.
Större i ytterkanten och smalare mot mitten.
Närmast mannen var öppningen väldigt liten -
men den vad vidare nära kanten av sfären.
När demonen såg den här klyftan i ljussfären så sade Jesus: -
"Se nu vad som händer när mannen tänker tanken.
Demonen kommer att fästa sig vid den."
Så demonen steg in, vilket till en början var lätt för att den var liten.
Öppningen var stor nog för att kunna gå rakt in.
Det är svårt att beskriva hur den kunde gå utan någon form av golv.
Det var som om man gick i luften eller något i den stilen.
Det såg ut att vara fast mark.
Men när den kom närmare mannen så fick den gå på snedden.
Den ville absolut inte vidröra ljuset.
Sen precis innan den kom fram till honom så -
hoppade den till och landade på hans axel.
Väl på axeln så började den prata med honom och förleda honom.
Så han fick hantera begäret inom sig medan demonen satt och lockade.
Det som var intressant i det här, och jag återger bara det som -
Herren uppenbarade för mig, var det att mannen var tvungen -
att sluta tro på lögnen.
Det var mer än att bara förkasta frestelsen.
Han var tvungen att göra upp med att han tyckte om den här synden.
Den kändes bra.
Det är det här som avsnittet handlar om.
Varje individ har medfödda svagheter.
Saker som de är benägna att göra, -
bara för att våra kroppar är av den här världen.
För mig personligen så har spelande om pengar -
aldrig varit en frestelse. Inga problem med det alls.
Inte heller att röka cigaretter, eller att ta droger. Inte frestande.
Jag har inte ens satt en cigarett till mina läppar. Jag dras inte till det.
Satan försöker inte ens med det. Min kropp har inget sug efter sådant.
Däremot så älskade min farfar vin. Han var alkoholist.
Han begick självmord när jag var liten.
Själv märkte jag mycket tidigt i tonåren att när de andra drack -
så visste jag på något underligt sätt -
att vin var något som jag verkligen behövde hålla mig ifrån.
Jag hade lätt kunnat bli ett fyllo som min farfar.
I USA kallar vi en som är beroende av vin för "wino", -
och en sådan hade jag kunnat bli.
Som kristen märkte jag detta tidigt och nu dricker jag inte alls.
Det har inte varit en del av mitt liv. Min frus föräldrar var alkoholister -
så vi vill inte ha någon alkohol i vårt hem.
Men hade jag inte känt Herren så hade jag nog av min natur varit -
antingen en snobbig vinkännare eller ett fyllo.
Även om varken spelande, rökning eller droger är en frestelse, -
så känner jag i min kropp att jag precis som farfar kunde -
ha blivit en vinberoende alkoholist.
Det satte jag stopp för, som jag också gjorde med -
det faktum att alla män på min fars sida var otrogna.
Jag satte stopp för det när jag blev född på nytt, -
och skulle gifta mig med min fru.
Vi gifte oss när jag var 20 och hon var 19 och har varit gifta sen dess.
Idag är det 37 år sedan. Och innan dess så dejtade vi under fyra år.
Nu har vi känt varandra i över 41 år. Vi kände varandra redan som barn.
Men jag minns hur jag, när jag visste att vi skulle gifta oss sa: -
"Okej Satan, i Jesu namn så binder jag andarna av fylleri och otrohet.
Min faders arv vill jag inte veta av.
Jag drar en gräns och tänker inte falla för det."
Du och jag har båda naturliga svagheter -
och orsaken till att jag vill dela med mig av mitt liv är -
att alla som just nu lyssnar till mig kan identifiera saker i sina egna liv.
Saker du inte kan rå för på grund av dina gener eller din omgivning, -
kulturen du vuxit upp i eller vad det nu må vara.
Alla har naturliga böjelser, på grund av våra jordiska kroppar.
Vår ande är född på nytt. Vårt sinne lär sig om Guds vägar och tankar.
Men våra kroppar är sådana att vi alla har upplevt dessa -
för oss specifika frestelser. Du känner ju dina egna svagheter.
Hur du ska hantera dem är att du - redan från början ska klippa av dem.
Även om kanske har blivit deprimerad varje år sedan du var barn.
Det kommer vara ett svårt arbete.
Men Guds liv är i dig och strömmarna av levande vatten vill flöda ur dig.
Men först måste du inse att du kanske till och med gillar den där synden.
En person som är fast i synd och felaktiga tankar -
måste inse och möta det faktum att de tycker om den synden.
Att de trivs med tankarna trots att de hatar dem.
Det finns en trygghet i att veta...
Jag brukade ju alltid bli sjuk runt februari.
Lunginflammation eller influensa.
Jag blev så van: "Nu kommer det. Nu missar jag skolan igen."
Det var trevlig att få slippa skolan en stund.
Så jag planerade lite så jag hade koll på vilka prov jag skulle missa.
Blir det ett mönster så finns det en sorts trygghet i det.
Men det måste du bryta. Om du gillar det -
måste du bestämma dig för att du inte gör det.
Även om ditt kött vill ha det här-
så vill du ha Guds Ande i dig för att övervinna ditt kött.
"Jag gillar inte detta, jag förkastar det.
Det är inte hälsosamt.
Jag hatar tryggheten i att vara regelbundet deprimerad eller sjuk."
Vilken vana eller synd det än gäller så finns där en hatkärlek.
Du måste bestämma dig att inte vara kär i det längre -
och att du vill hata det och att det för alltid ska försvinna ur ditt liv.
När du väl inser att detta är inte den du är...
Jag talar med män som kämpar med pornografi och kvinnor med fantasier.
Min fru talar ofta med dem om deras självbild och saker av det slaget.
Till slut kommer den punkt när man säger: "Det här är inte jag längre!"
Jag minns en man som var en före detta mästertjuv.
Han kunde dyrka upp vad som helst och stjäla vad han ville.
När han blev född på nytt märkte han ibland ett sug efter sitt gamla liv.
Då sa han: "Det är inte längre den jag är. Det är inte längre mitt liv."
Just så ska du göra när du inser att ditt kött tycker om den där synden.
Du slappnar av eller du känner dig trygg i synden.
Den kanske distraherar dig så att livet inte trycker på.
Du måste bemöta detta och göra upp med det.
När du väl möter det så är det så mycket lättare att förkasta lögnen.
Lika mycket som jag inte tyckte om mig själv, -
lika mycket ogillade jag att inte tycka om mig själv.
Jag hatade idén av att hata mig själv.
Hängde du med? Jag hatade idén av att hata mig själv.
Så längtan att vara kvitt de felaktiga tankarna var större -
än tryggheten jag upplevde, eller den förtrogenhet jag hade med dem.
Så jag förkastade allt det där för jag kunde se -
att Guds rike var större och bättre och mer fridfullt.
Det jag gjorde var att jag visste att friden jag kände när -
jag tänkte gudomliga tankar och när jag var i tillbedjan var -
så mycket större än något jag upplevt genom synden, -
eller i de felaktiga tankarna.
Det som jag vill avluta avsnittet med är just detta, -
innan jag talar om att gå i seger och ännu en uppenbarelse från Herren, -
den här insikten att du älskar Guds närvaro så mycket mer -
än att vara i förtrogenhet med synden.
Kom ihåg att tänka på det här viset. "Jag vill vara i Guds närhet."
Fader i Jesu namn så ber jag dig att du möter alla, var de än är, -
så att de längtar efter Din närvaro så mycket mer är vad de längtar efter -
att vara i den så bekanta synden. Jag ber i Jesu namn, -
berör dem Fader och låt dem lära känna Din Ande. Amen.
John Fenn Hur förändrar du ditt liv.
Mitt namn är John Fenn och jag har den stora äran -
att få tala med dig idag via Himlen TV7.
Jag har känt denna tjänst under många år -
och vår relation bara växer.
Jag är imponerad av deras arbete med att bjuda till frälsning och -
helande för Finland, Sverige, Estland och till människor runt hela världen.
Känner du som jag och vill nå ut till människor över hela världen är -
mitt förslag att du överväger en donation.
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2 Swisha din gåva till 123 677 9300
Översättning: Carl Ahl Himlen TV7