John Fenn Hur förändrar du ditt liv?
Hej, mitt namn är John Fenn och det känns fantastiskt att -
åter igen få besöka Himlen TV7.
Jag besöker Finland årligen och jag älskar det finska folket.
Jag älskar den här kanalen och jag har längtat i många år -
att få komma hit för att predika, -
besöka människor, åtminstone i här i södra Finland.
Möter också vänner från hela landet.
Idag har jag privilegiet att få undervisa en serie i fyra delar -
som handlar om hur du kan förändra ditt liv.
Hur du kan förändra dina tankar och kontrollera dem.
Depressiva tankar och tankar på självmord. Att inte älska dig själv.
Olika saker av detta slag -
som fienden försöker påtvinga oss och förtrycka oss med.
Hur får vi kontroll över det? Hur övervinner vi det här?
Jag vill idag dela med dig bitar ur Ordet samt egna erfarenheter.
Saker som jag fått se med Herren och även i besöken jag har fått.
Det handlar om hur man vinner slaget mot sitt sinne -
och hur man får seger på det området.
Överallt i världen finner jag människor som har problem -
med att övervinna sitt förflutna, få bukt med minnen och -
att överkomma sin egen fördömelse, för de är sina egna värsta fiender.
Denna undervisning, i fyra delar, kommer att visa dig hur du kan segra -
på alla dessa områden som kanske plågar dig.
Exempelvis skadliga tankar, självförakt och liknande ting.
Inte bara det utan också syndiga vanor och saker som förslavar oss.
Så följ men nu genom den här undervisningen i fyra delar -
så kommer du att få vandra i en helt ny frid och helt ny frihet.
Som sagt heter jag John Fenn och jag har startat en tjänst som heter: -
supernaturalhousechurch.org Den handlar om det vi vill kalla -
för en relationsbaserad kristendom, en relationsbaserad tro.
Allt som jag kommer tala om idag är grundat i relationer -
och på faktumet att Kristus är i oss och låter sitt liv flöda genom oss.
Ska vi börja med en gång kanske? Och jag inleder alltid med en bön.
― Fader, i kunskapen om Dig ge oss vishetens och uppenbarelsens ande.
Jag ber att alla som lyssnar ska få sitt förstånds ögon öppnade -
så att vi får se saker vi inte sett och får veta saker vi inte känt till.
I din Ande Fader, jag tackar dig i Jesu namn. Amen.
Hela Nya Testamentet är uppbyggt kring att Kristus är i oss.
Fundera över det här: När vi blir födda på nytt av den Helige Ande...
Låt oss läsa Kol 1:27-28.
Där säger Paulus: "Den hemlighet som varit dold -
genom tider och generationer men nu har uppenbarats för hans heliga.
Gud ville visa dem vilken rik härlighet denna hemlighet är -
bland hedningarna: Kristus i er, härlighetens hopp."
Gud uppenbarade för hedningarna, de som inte var judar, att de kunde -
få ta del i förbundet. Att de kunde ingå i förbund med Gud.
Inte bara Israel utan alla som tror på Abrahams, Isaks och Jakobs Gud.
Han säger att detta mysterium är Kristus i er, härlighetens hopp.
Allt i Nya Testamentet är centrerat kring faktumet att Kristus är i oss -
och detta ska vi gå igenom i det här avsnittet, -
att Kristus i oss, härlighetens hopp.
Vad betyder det att vi har Kristus i oss?
Den omvärld och kultur vi lever i kan vara -
väldigt depressiv och påträngande. Full av besvärliga tankar och känslor.
Vi söker alla lösningar på livets alla påtryckningar.
På de saker som får oss att ifrågasätta oss själva -
och hur vi fördömer oss själva.
Låt mig dela lite av min historia med er så ni förstår mig lite bättre.
Jag är äldst av fyra syskon.
När jag var omkring 11 år gammal så satte sig mor och far med oss.
Vi blev satta i åldersordning med mig som äldst överst, 11, 9, 7 och 5.
De berättade för oss att de skulle skilja sig.
Min lillasyster som var 5 år förstod inte vad en skilsmässa var.
Pappa såg på oss och sa: "Jag skiljer mig från er mor -
och jag skiljer mig från er barn. Jag kommer inte finnas för er.
Inga födelsedagar, sportevenemang eller helgdagar.
Jag skiljer mig från er mor och från er barn."
Jag var gammal nog för att förstå och jag kände mig så förkastad.
Jag trodde att det var mitt fel att mamma och pappa skulle skilja sig, -
att om jag inte fanns så skulle de fortfarande vara tillsammans.
Alla vi syskon kände ungefär på samma vis.
Men då jag var äldst så kände jag mig lite mer, -
inte skyldig utan snarare ansvarig.
Jag borde ju ha förutsett det här så att jag kanske kunde ha gjort något.
Kanske om jag inte fanns här, om jag bodde hos någon annan -
så skulle de kunna hantera det.
Ett barn har alla möjliga tankar om självförakt och skuld.
Det är mitt fel. Vad kunde jag ha gjort annorlunda?
Och såhär tänkte jag under större delen av min uppväxt.
Jag undrade alltid vad det var för fel på mig.
Växer man upp med den typen av fördömelse, -
kanske det utvärtes ser ut att vara frid och fröjd.
Man går igenom livet med ett leende på läpparna, -
skolan går bra, man har vänner och liknande.
Men inombords bär du i hemlighet på skuld och tvivel gentemot dig själv.
Du tittar hela tiden i backspegeln på det som ligger bakom.
När du kör bil så har du alltid koll i backspegeln även om du tittar framåt -
så har du alltid koll på vad som händer bakom dig.
När folk under din uppväxt talar om vad de ska göra i framtiden, -
någon kanske vill bli läkare, då dyker tanken upp i dig: -
Inte duger väl jag till det? Det skulle jag aldrig klara av.
Jag är inte smart nog.
Det är vad du dras med under hela uppväxten.
Och när du ser på dina vänner, någon kanske är en stjärnatlet -
och spelar för olika klubbar och så. Då tänker du: Det där klarar inte jag.
För mig kom allt det där i och med att min far lämnade oss och sa: -
"Jag skiljer mig från er mor och jag skiljer mig från er barn."
Som han sagt: "Jag vill inte ha er, jag avvisar er."
Sen omkring fyra år senare så berättade en vän för mig om Jesus.
Hon var katolik och gick igenom liturgin och -
den nicenska trosbekännelsen -
på samma sätt som jag gjorde som anglikan.
Hon sa att hon kände Guden bakom liturgin, Guden bakom ordningarna.
På detta vis kom jag att tro på Herren. Jag ville lära känna Honom.
Det som hände var att i min ande blev jag född på nytt.
Och Kristuslivet som nu fanns inom mig ville flöda ur mig.
Detta att allt har blivit nytt, att jag är en ny skapelse i Kristus.
Men mitt sinne var som en kapsyl.
När du tar av en kapsyl från en omskakad flaska så bara sprutar det.
Men om ditt sinne är förtryckt av självmordstankar och självförakt, -
om hur förskräcklig du är och hur förkastad du är, -
så blir det som kapsylen på läskflaskan som håller in -
allt liv du nu har inom dig med tankar som: "Det klarar jag aldrig.
Jag är så dålig. Vem skulle vilja gifta sig med mig?
Vem skulle anställa mig? Jag kommer inte in på den skolan."
Allt detta har sin rot i den där första avvisningen.
Som en del ska vi också prata om hur man förlåter -
och hur vi tillåter det liv vi har i vår ande att stiga upp till ytan.
Men jag vill fokusera på betydelsen av att Kristus är i oss.
Det var hursomhelst lite av min historia och vad som format mig, -
och om hur jag kom att möta Gud och hur jag fylldes med liv.
Jag kände att jag ville behaga Gud, -
att mitt liv skulle bli behagligt för Gud, jag ville ära Honom.
Men trots det hade jag alla dessa tankar som blev som ett lock.
Tankar som höll inne allt liv.
Det här var på gymnasiet och jag hade funderingar kring högskola.
Man har ju så mycket press på sig som ung.
Vad ska du bli, vilken skola vill du gå på? Många olika saker.
Och jag brukade ge svaren.
Jag levde mitt liv enligt de befintliga mönstren.
Jag svarade si och jag svarade så. Jag ska pröva det ena eller det andra.
Men inget var tillfredsställande. Låt mig ge ett exempel.
Mitt inre talade om för mig att jag minsann aldrig kommer uppnå något.
Men trots att jag visste att Kristus var i mig och jag var en ny skapelse -
vilket jag höll med om i mina tankar.
Mysteriet att Kristus är i mig, härlighetens hopp, -
det låter ju så underbart.
Men jag kunde inte förstå hur det livet skulle flöda ur mig.
Jag sökte något som kunde tillfredsställa mig.
Jag minns att en av de första saker jag gjorde som tonåring -
var att ta dykningslektioner. Du vet med syrgastuber och allt det där.
Jag tänkte att jag kanske kunde bli dykare för någon oljerigg, -
eller något annat liknande, jag älskade ju havet.
Jag kanske kunde studera hajar och valar, vem vet?
Kursen jag tog började i en swimmingpool.
Men just innan vi skulle ut i havet så hoppade jag av.
För halvvägs genom så upptäckte jag att jag inte blev tillfredsställd.
Det passade inte. Tomrummet inombords blev inte uppfyllt.
Nästa sak jag prövade på var att flyga.
Jag fick på något sätt reda på att det fanns en klubb -
för tonåringar som var intresserade av flygning.
Den leddes av några män som var huvudsponsorer.
Jag vill minnas att de hämtade upp mig och tog med mig till flygfältet.
Där fanns det små Cessna-plan som jag fick lära mig att flyga.
De andra där var medryckande så jag började -
tänka att jag kunde bli pilot, eller ta värvning.
Det här kanske kan tillfredsställa mitt inre.
Det kanske helar mig?
Jag kom till den punkten då man ska göra proven och så slutade jag.
Det här var ju inte svaret, jag blev inte hel, det hjälpte mig inte alls.
Vid den här tiden så var jag troende.
Men jag sökte helande, sökte något som kunde få -
Kristuslivet att bli påtagligt och påverka mina tankar och min självbild.
Varje år runt januari och februari så blev jag sjuk. Helt oförklarligt.
Lunginflammation, luftrörskatarr eller influensa.
Alltid samma mönster, så jag brukade tänka: "Jaha, då var det dags igen."
Jag ville ha något annorlunda. Något tillfredsställande och uppfyllande.
Så jag började söka i Ordet och upptäckte -
att jag måste börja tänka så som Gud tänker om mig.
På grund av att min egen far förkastade mig -
överförde jag i början förkastelsen till min himmelske Fader.
På samma sätt som jag vuxit upp utan en far här på jorden, -
för min far var en man av sitt ord. Han skilde sig från oss alla och -
kom inte på besök varken vid födelsedagar eller helger.
Min lillebror och jag började räkna löften som pappa bröt.
Han försökte smita från kontoret och jag tror att han -
var en kluven man i 30-årsåldern, kluven mellan sin karriär och -
ett förhållande med en annan kvinna och sina affärer.
Han kunde säga att i eftermiddag när ni kommer hem så ska vi ta en glass.
Sådana små löften höll jag och min bror koll på, -
men vi slutade räkna när vi kommit till 23 brutna löften.
23 gånger i rad, det ena löftet efter det andra.
"Håll utkik efter mig, jag kommer på din match."
"Jag hämtar dig efter skolan så köper vi glass."
"Jag kommer att vara med på din födelsedagsfest."
23 saker i snabb följd, så vi slutade räkna.
Så när jag blev kristen överförde jag min fars -
förkastelse av mig till min himmelske Fader.
Jesus förstod jag och älskade! Han frälste mig och älskade mig.
Men jag kunde inte relatera till min himmelske Fader.
Jesus tog emot mig medan min jordiske far förkastade mig.
Så en pappa var någon som var arg och som man inte kunde lite på.
Jag undrade vilka förväntningar Han hade på mig.
"Gud Fader, säg mig vad jag ska göra, så gör jag det."
Men det fanns ett stort avstånd mellan oss -
som gjorde att jag inte visste hur jag skulle behaga Honom.
Så jag sökte i Skriften och fann Kol 1:26-27 där det står om -
detta mysterium: "Kristus är i er, härlighetens hopp".
Och jag behövde läsa första Korintierbrevet kapitel 3, -
där i 1Kor 3:16 kunde jag läsa: -
"Vet ni inte att ni är Guds tempel och att Guds Ande bor i er?"
1 Kor 3:16
Jag är Guds tempel och Guds Ande bor i mig.
Då började jag fundera på att jag nog inte kunde vara så hemskt dålig, -
om Guds Ande bor inom mig.
Oavsett vad mitt sinne säger mig eller vad mitt liv visat på fram tills nu.
Oavsett min jordiske pappas ord.
Då måste jag ju vara tillräcklig i Guds ögon.
Jag är ju Guds tempel och den Helige Ande bor i mig.
Nu märkte jag att det pågick en konflikt i mig.
Jag har ju Kristus i mig och även Guds Ande.
Jag älskar Gud av hela mitt hjärta, även om jag inte litar på Fadern än.
Men Han måste ändå tycka att jag är god nog för att leva inom mig.
Sen fortsatte jag att läsa, bara tre kapitel senare i -
1Kor 6:19-20
"Eller vet ni inte att er kropp är ett tempel för den helige Ande -
som bor i er och som ni har fått av Gud?
Ni tillhör inte er själva, ni är köpta till ett högt pris..."
Då slog det mig att Han har köpt mig, då måste Han ju vilja ha mig!
"...ni är köpta till ett högt pris. Ära då Gud med er kropp!"
Och alla dessa tankar som snurrade inom mig var väldigt förvirrande
Jag tyckte att Nya Testamentet var fullt av motsägelser.
Hur kunde jag känna så, tänka förkastelsetankar?
Jag trodde verkligen att jag inte dög och att Gud inte kunde använda mig.
Här är roten till problemet. Jag älskade Herren Jesus, -
jag älskade Gud Fadern men jag litade inte på Honom.
Jag var rädd för Honom, jag kände Honom inte.
Jag visste att Jesus älskade mig, men Fadern var "den arga" delen av Gud.
Så jag funderade alltid över vad jag kunde göra för att behaga Honom.
Jag minns ett tillfälle i tonåren då jag lovprisade Gud -
och tog då upp det här, att jag trodde att Han inte kunde använda mig.
Det fanns inte en chans att jag var värd att vara en del i Hans familj.
Jag hade så många konflikter och lika många idéer.
Jag trodde aldrig att jag kunde lyckas.
Visst kunde jag lyckas med mitt eget, men vad var det som Gud ville?
Det fanns en rädsla i mig.
Men så läste jag bibelord som till exempel -
Ef 5:8-9 Vers 8 lyder: -
"Tidigare var ni mörker, men nu är ni ljus i Herren...
...för ljusets frukt består i allt vad godhet, -
rättfärdighet och sanning heter."
Och vers 10: "Och pröva vad som gläder Herren."
I vers 8 kallade Han oss först mörker, men nu är vi ljus.
Så jag började åter fundera: Har jag verkligen ljus inom mig?
Nu började mina tankar förändras. "Kanske Gud älskar mig ändå."
"Kanske har Han en plan för mitt liv."
"Jag kanske borde ändra på hur jag tänker om mig själv."
"Om min himmelske Far inte avvisar mig som min jordiske far, -
så kanske jag ska ändra min uppfattning om Honom."
Vi läser: "Så älskade Gud världen -
att han utgav sin enfödde Son..."
Ändå tänker vi att visst älskar Han kanske världen, men inte mig.
Eller så kanske Han älskar dig i allmän mening, men gillar dig inte.
Alla dessa underliga tankar dyker upp.
Jag läste också andra bibelord. Till exempel Ef 1:3.
Det jag talar om nu, är inte predikningar jag lyssnat till -
utan det här är mina egna djupdykningar i Ordet, -
där jag exempelvis fått läsa det som står i Ef 1:3.
Det var ingen som talade om det här för mig.
Jag fick själv lära mig detta som jag nu delar med dig.
I Ef 1:3 står det: "Välsignad är vår Herre Jesu Kristi Gud och Far, -
som i Kristus har välsignat oss med all andlig välsignelse i himlen!
Han har utvalt oss i honom före världens skapelse... -
...förutbestämt oss till barnaskap hos honom genom Jesus Kristus,
efter sin goda viljas beslut..." Ef 1:3-5
När jag lästa att Gud Fadern har välsignat mig -
med all andlig välsignelse... Jesus blev som en adoptionsbyrå -
så att Gud skulle kunna adoptera mig och låta mig bli ett av Hans barn.
Det är så överväldigande.
Jag kände ju mig så oönskad, som att jag inte längre hade en familj.
Innan mina föräldrar skilde sig så hade vi familjen.
En mor och en far med fyra ungar som campade tillsammans, -
som åkte till havet tillsammans och for till olika sjöar.
Vi reste tältet tillsammans och packade ihop det på samma vis.
Pappa lärde mig att segla i en liten segeljolle -
som kallas för en Sunfish.
Stor som en surfbräda med segel.
Jättefina minnen. Men när min far skilde sig från oss -
så försvann plötsligt min familj. Den bara vittrade sönder.
Jag kände mig föräldralös och jag kämpade med min egen skuld.
Det tog mig flera år att inse att det var problem mina föräldrar emellan.
De hade inte spelat någon roll om de hade haft ett eller tio barn.
Men jag hann vara vuxen i flera år innan jag förstod detta.
Jag var tvungen att tänka klart mina tankar -
och börja fundera över Gudslivet inom mig, -
jag behövde börja tro på Guds Ord om mig -
mer än mina egna tankar och det som jag vuxit upp med.
Så jag läste tankar som att Gud Fadern har adopterat mig.
Eller som tankarna i Rom 5:1 där det står: -
"När vi nu har förklarats rättfärdiga av tro, -
har vi frid med Gud genom vår Herre Jesus Kristus." Rom 5:1
Rättfärdiga av tro, så har vi frid med Gud.
Frid med Gud, det var något som jag behövde låta sjunka in.
Detta upprepades i mig, att jag har frid med Gud och att jag står i nåden.
Nåden är beroende av personen som ger den.
Nåden är Guds gåva, något vi har fått.
Har du ett husdjur så behöver inte djuret arbeta för din kärlek -
för du har gett ditt hjärta till det.
När du älskar din vän, din livskamrat eller dina barn eller barnbarn, -
så har de aldrig gjort något speciellt för att förtjäna det.
Det kommer inifrån att älska, acceptera, uppskatta och nära dem.
Jag började inse att Fadern är på detta vis.
När jag först läste bibelord som säger att Gud är kärlek, blev jag förvirrad.
Jag trodde ju att Han avvisade mig samtidigt som Han frälste mig.
Men jag började också förstå att nåden finns i Honom.
Rom 5:1 "När vi nu har förklarats -
rättfärdiga av tro, har vi frid med Gud -
genom vår Herre Jesus Kristus.
Genom honom har vi också tillträde till den nåd som vi nu står i..."
Så jag började förändra mina tankar och godta idén om att Herren -
frälste mig och älskar mig och kanske till och med tycker om mig.
Han kanske har en plan för mig. Så det jag pratar om i denna serie -
är hur man övervinner de tankar som hugger ner oss -
och gör oss stillastående i våra liv.
Som ger oss alla dessa motstridiga tankar.
Tankar av självförakt, dålig självkänsla och att vara värdelös -
och allt som har med depression att göra.
Hur övervinns detta? Detta är inte någon annans predikan.
Det här är min historia som handlar om bibelord som jag fått.
Ord som var i konflikt med hur jag trodde.
Det är nyckeln och det lägger grunden för kommande tre lektioner.
Du kommer till den punkt då du måste tro på vad Ordet säger -
och lita till friden i din ande, -
istället för att lyssna till det du vuxit upp med.
Mer än de saker din far och mor har sagt, -
mer än det som kulturen kommer med.
Jag predikade en gång på ett kvällsmöte en onsdag, -
i en kyrka inför mellan 1000 och 1500 personer.
Den kvällen fick jag ett ord från Herren till en kvinna.
Han sa: "Hon kom hit ikväll och väntar sig ett ord från Mig.
Får hon inte det så begår hon självmord."
Hon berättade för mig att när hon var en liten flicka, -
så sa hennes mamma: "Du är varken söt eller smart, -
så du kommer nog aldrig att uppnå något med ditt liv. Gift dig rikt."
Vilken mor! Att säga så till sin 10-åriga dotter.
Gud förklarade att den lilla flickan tagit till sig orden som sanning.
"Jag är varken söt eller smart och kommer nog aldrig uppnå något."
Så hon förlorade all kärlek till sig själv när hon gick genom puberteten, -
med sina tillhörande problem med självförtroendet.
Hon började hata sig själv och blev mycket modfälld -
som ledde till hopplöshet, vidare till depression och sen självmordsförsök.
Den kvällen talade jag ut allt det där följt av en bön.
Veckan därpå befann jag mig i en korridor i samma kyrka och -
en kvinna kom fram till mig. Hon sa: "Minns du förra veckan?"
Det var kvinnan som Gud hade talat om.
Hon sa: "Hade jag inte fått ett ord från Gud så hade jag tagit mitt liv.
Se här på mina armar, på alla mina ärr, jag har försökt förut.
Men efter det här ordet från Gud så finns inga självmordstankar kvar."
Jag vill avsluta nu i bön.
I nästa avsnitt så ska vi prata om hur du gör Guds tankar till dina egna.
Men nu vill jag be för dig om du missat något.
Fader, i Jesu namn, räck ut din hand och berör de människor som kämpar.
Låt dem veta att det finns frid, ett slut på deras problem och -
att de kan få bli hela. Jag tackar dig för detta Fader.
I Jesu namn. Tack Fader.
I nästa avsnitt ska vi tala om att övervinna.
John Fenn Hur förändrar du ditt liv?
Mitt namn är John Fenn och jag har den stora äran -
att få tala med dig idag via Himlen TV7.
Jag har känt denna tjänst under många år och vår relation bara växer.
Jag är imponerad av deras arbete med att bjuda till frälsning och -
helande för Finland, Sverige, Estland och till människor runt hela världen.
Känner du som jag och vill nå ut till människor över hela världen är -
mitt förslag att du överväger en donation.
I Finland, se informationen nedan. I Sverige, information följer strax.
Tack för ditt bidrag och din välsignelse över deras arbete. Gud välsigne dig.
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2 Swisha din gåva 123 677 9300
Översättning: Carl Ahl Himlen TV7