JOHN FENN ― KOTISEURAKUNTA Kotiseurakunnan perustaminen 1/4
Hei! Olen John Fenn.
Tänään puhun Raamatun kotiseurakuntamallista.
Tämä on neliosaisen opetussarjan ensimmäinen osa.
Kerron, miten päädyin kotiseurakuntaan -
25:n perinteisessä seurakunnassa vietetyn vuoden jälkeen.
Jaan Raamatun esimerkkejä ja käytännön vinkkejä.
Kotiseurakuntaliike kasvaa kaikkialla.
Sen ansiosta kristinusko on nopeimmin kasvava uskonto.
Ensimmäisessä jaksossa kerron, miten Herra alkoi puhua asiasta.
Sain tutustua Paavalin ja Uuden testamentin seurakuntamalliin.
Työstämme voi lukea lisää kotisivuiltamme.
Järjestömme nimi on The Church without Walls International.
Euroopan alueen kotisivujemme osoite on www.cwowi.eu
Yhdysvalloissa osoitteemme on www.cwowi.org
Kerron aluksi hieman itsestäni.
Olin 25 vuotta perinteisessä seurakunnassa.
Olen toiminut pastorina ja apulaispastorina.
Olen tehnyt työtä opiskelijoiden parissa.
Olen ollut pastorina pienessä 20-jäsenisessä seurakunnassa.
Olen toiminut myös suuren raamattukoulun johtajana -
sekä 13 000 -jäsenisen seurakunnan vanhimmistossa.
Olen nähnyt monenlaista 25 vuoden aikana.
Silti minusta tuntui jotenkin kodittomalta.
Rakastan Herraa, mutta halusin tuntea Herran ilman siteitä.
Vaikka olin pastori ja vastuunkantaja, -
koin, etten pystynyt olemaan täysin oma itseni.
Sitten aloin huomata, -
ettei perinteisellä seurakunnalla ollut merkitystä yhteiskunnassa.
Jumalanpalveluksissa saatamme sanoa, että tavoitamme ihmisiä, -
mutta silti seurakuntalaiset puuhastelevat omiaan.
Meille naureskeltiin tai meihin suhtauduttiin välinpitämättömästi.
Seurakunnat nähtiin vain jonkinlaisina kerhoina.
Toinen laukaiseva tekijä oli se, -
mitä tapahtui eräälle raamattukoulun opiskelijalle.
Hän oli noin 30-vuotias sinkkunainen.
Hän oli seurakuntamme jäsen. Hän kävi raamattutunneillani.
Luennoilla kävi 150―225 ihmistä. Hän kävi parilla luennolla.
Hän kuului myös seurakunnan kuoroon.
Hän kävi harjoituksissa torstai-iltaisin.
Kuorossa oli noin 200 ihmistä.
13 000 jäsenen seurakunnassa oli suuri kuoro.
Kuoro tai osa kuorosta lauloi aina sunnuntain jumalanpalveluksessa.
Hän kävi raamattutunneilla, kuoroharjoituksissa -
ja jumalanpalveluksissa.
Eräänä iltana hän ajoi järven rantaan ja ampui itsensä.
Se oli minulle järkytys.
Sanoin: "Isä, hän kuului 13 000 jäsenen seurakuntaan" -
"ja 200-jäseniseen kuoroon sekä kävi raamattukoulussa."
"Miten on mahdollista, ettei kukaan tuntenut häntä eikä hän ketään?"
Aloin etsiä vastausta tosissani. Mietin, mikä on vialla.
Mikseivät ihmiset tunne toisiaan?
Kerran luokseni tuli saman seurakunnan ylistyksenjohtaja.
Meillä oli ylistystiimejä ja monta jumalanpalvelusta viikossa.
Hän oli ylistystoiminnan johtaja.
Hän tuli toimistooni ja halusi puhua kanssani.
Hän sanoi: "Ympärilläni on paljon ihmisiä, mutta silti olen yksinäinen."
Se kertoi kaiken.
Myöhemmin erosin tehtävästäni ja ryhdyin kiertäväksi opettajaksi.
Minusta tehtiin erään järjestön Kanadan työn aluejohtaja.
Matkustin paljon Kanadassa.
Pohdin alinomaa naisen itsemurhaa, ylistyksenjohtajan yksinäisyyttä -
sekä omaa orpouden tunnettani.
Yritin olla mahdollisimman neutraali.
Aloin etsiä Herraa ja Hänen tahtoaan.
Siihen aikaan eri puolilla alkoi syntyä herätyksiä.
Ne joko hiipuivat tai sitten ne kehittyivät omituiseen suuntaan.
Aloin etsiä Herraa.
Olin Torontossa Kanadassa saarnaamassa.
Olin erään järjestön Kanadan-työn johtaja.
Ylistyksen aikana Herra ilmestyi minulle.
Kerron taustasta sen verran, -
että työssämme olivat olleet toiminnassa henkien erottelukyky, -
näyt ja ilmestykset vuodesta 1986 asti.
Näin Jeesuksen ensi kerran toukokuussa 1986.
Silmäni näkivät tavallisen maailman, mutta yhtäkkiä näin Herran.
Näin enkeleitä. Herra avasi silmäni.
Se oli kuin Ap. t. 10:ssä, kun Kornelius näki enkelin.
Elettiin helmikuuta 2001. Odotin saarnavuoroani. Olin etsinyt Herraa.
Jeesus ilmestyi muutaman metrin päähän ylistystiimin vieressä.
Hän tuli luokseni ja sanoi:
"Näe, mitä minä näen. Ihmiset juoksevat kokouksissa."
"He etsivät ihmeitä ja pitävät sitä yliluonnollisena."
"He jäävät paitsi ihmeestä keskuudessaan ja sydämessään."
"Opetuslapseutuksen prosessi on yliluonnollinen."
"On oltava, niin kuin oli alussa. Minä toimin ihmissuhteissa."
Hän sanoi vielä pari asiaa ja lähti.
Ihmiset juoksivat eri tilaisuuksissa ihmeiden perässä.
He jäävät paitsi siitä, että Kristus on heissä.
Hän yrittää kasvattaa heitä ja saada Hengen virtaamaan heissä.
Se oli helmikuun ensimmäinen viikko 2001.
Tulevina kuukausina aloin tutkia Raamattua.
Aloin pohtia, millaisia seurakuntia Raamatussa oli.
Miksi seurakunta mullisti ympäristöään?
Kristinusko, jonka minä tiesin, -
oli tullut miltei merkityksettömäksi yhteiskunnassa.
Aloin etsiä. Seuraavien kuukausien aikana joku puhui ihmissuhteista.
Se herätti minussa vastakaikua.
Sitten tutkin Sanaa ja tajusin, -
että Raamatussa ja seurakunnan historiassa -
uskovat kokoontuivat kodeissa ensimmäisen 300 vuoden ajan.
Tutkin kotiseurakuntamallia.
Paavali, Pietari, Jaakob ja Johannes toteuttivat kotiseurakuntamallia.
He kirjoittivat uskoville, jotka toteuttivat kotiseurakuntamallia.
Ensi kerralla kerron heistä. Heidät mainitaan nimeltä Raamatussa.
Kun luin Uutta testamenttia, tajusin, -
että tekstin asiayhteys oli kotiseurakunta.
Apostolit, profeetat, evankelistat, paimenet ja opettajat toimivat siellä.
Konstantinus antoi kristinukolle virallisen aseman 300-luvulla.
Virallistaminen merkitsi sitä, -
että uskovat lähtivät kodeista pakanoiden saleihin.
Pakanapapit heitettiin ulos ja kristityt saarnaajat tuotiin tilalle.
Syntyi papisto ja hierarkia.
Internetistä voi lukea lisää seurakunnan historiasta.
Kun tein tutkimusta, sain itsekin oppia.
Uskovat kokoontuivat kodeissa ensimmäisen 300 vuoden ajan.
Helmikuussa 2001 Herra sanoi: "Minä toimin ihmissuhteissa."
Lokakuussa sanoin vaimolleni, etten halua olla seurakunnan pastori.
Pidin matkustamisesta -
sekä raamattukoulujen ja seurakuntien avustamisesta.
Sanoin: "Voisin toimia pastorina kodissani, kuten Paavali."
Parin viikon kuluttua olin Kanadan länsiosassa Edmontonissa.
Oli sunnuntai-illan kokous.
Olimme kaupunginosassa, jossa oli paljon rikollisuutta.
Seurakunta halusi todella auttaa ihmisiä.
Herra ilmestyi minulle taas kesken ylistysosuuden.
Seurakunnassa oli paljon entisiä aineidenkäyttäjiä, -
prostituoituja ja rikollisia.
Herran voima oli muuttanut heidän elämänsä.
Herra sanoi: "Rakastan tämänkaltaisia ihmisiä."
Se on jäänyt mieleeni. Herra välittää aidoista ihmisistä.
Hän ei välitä naamareista. Hän kaipaa aitoja ihmisiä.
Se vahvisti käsitystäni kotiseurakuntamallista.
Hän käveli kohti minua. Tunsin Hänen läsnäolonsa voiman.
Se sai ruumiini heikoksi.
Vieressäni istunut pastori putosi polvilleen ja maahan makaamaan.
Mukanamme oli kolme nuorta raamattukoulumme opiskelijaa.
He sanoivat: "Jeesus oli täällä. Hän käveli edessämme."
"Me kaikki kolme näimme Hänet."
Putosin polvilleni.
Hän sanoi: "Olet oppinut paljon niiltä, joita olen tuonut elämääsi."
"Olet myös oppinut Sanasta. Perusta kotiseurakunta" -
"ja kotiseurakuntaverkosto."
"Tee siitä sellainen, että se tukee kotiseurakuntien kehittämistä."
Olin järkyttynyt.
Sen tehtävä oli auttaa ja tukea kotiseurakuntien perustamista.
Kysyin, onko sille nimeä. Olin aivan ymmälläni.
Kun Herra ilmestyi, näin alussa Hänet ja kaiken ympärilläni.
Sitten kaikki muu hävisi. Paikalla oli vain Jeesus ja minä.
Polvistuin Hänen eteensä. Hän laski kätensä ylleni.
Hän sanoi: "Voitelen sinut apostoliksi tähän tehtävään."
Kysyin nimeä. Hän sanoi: Seurakunnat ilman muureja.
Samannimisiä seurakuntia löytyy Googlesta tuhansia.
Samoin Elävä Sana- ja Elävä Vesi -seurakuntia on monia.
Kerron nyt vain oman tarinani.
Kysyin: "Miksi haluat minun perustavan kotiseurakunnan?"
Hän sanoi: "Olet heille apuna ja voimavarana tulevina aikoina."
Siksi olen tässä.
Olin ollut 25 vuotta perinteisessä seurakunnassa.
En ollut oikein koskaan löytänyt omaa paikkaani.
Hän sanoi toimivansa ihmissuhteissa.
Jokainen teologi tietää, -
että uskovat kokoontuivat alkuvuosisatoina kodeissa.
Hän sanoi: "Se on voimavara tulevina aikoina."
Ajattelin: "Upeaa! Tämä on jotakin, mitä Jumala tekee lopunaikoina."
Ilmestymisten välisinä kuukausina -
olin tutkinut lähetysjärjestöjä.
Ajattelin, että jos se on Jumalasta, sitä tapahtuu muuallakin.
Tarvitaan Sanaa ja Henkeä yhdessä.
Vaikka olin nähnyt sen Sanassa, -
kysyin, toimiiko Jumala kotiseurakunnissa kautta maailman.
Tutkin Yhdysvaltain lähetystyökeskuksen tilastoja.
Niiden mukaan kristinusko on nopeimmin kasvava uskonto.
Se kasvaa vuosittain 8 %.
Sen jälkeen monet järjestöt ovat vahvistaneet sen.
Perinteinen seurakunta yrittää vain pysytellä pinnalla.
Sen kannatus pysyy ennallaan.
Ihmiset kokoontuvat kautta maailman kodeissa.
Sen ansiosta kristinusko kasvaa räjähdysmäisesti.
Verkostomme toimii monessa kymmenessä maassa.
Verkoston kasvattaminen ei ole itsetarkoitus.
Solmin suhteita ihmisiin.
Kun suhteita luodaan, syntyy verkostoja.
Se näkyy Kirjoituksissa.
Paavali ei välttämättä sanonut: "Perustan tänne kotiseurakunnan."
Hän meni etsimään Jeesukseen uskovia ja kiinnostuneita.
He kokoontuivat kodeissa.
Ryhmät kasvoivat, mutta ihmisten väliset suhteet säilyivät.
Jotkut ajattelevat, -
että kotiseurakunnat olivat vain ensimmäisiä vuosisatoja varten.
Varmasti kristinuskon virallistaminen olikin Jumalan ajatus.
Täytyy pohtia, kokoonnuttiinko kodeissa vain vainojen takia -
vai oliko se tarkoitettu vain 300 vuoden ajaksi.
Vai oliko siihen jokin muu syy?
Huomasin, että kotiseurakuntaliike kasvoi eri maissa, -
olipa vainoja tai ei.
Olipa kristinusko kielletty tai ei, -
kotiseurakunnat kasvavat kaikissa maissa ja kulttuureissa.
Vainot siis eivät olleet syynä.
Kun tein tutkimusta, tajusin, että Herra keksi perheen.
Ensimmäisen perheen muodostivat Aadam ja Eeva paratiisissa.
1. Moos. kirjassa Aadam ja Eeva käveleskelivät Herran kanssa.
Se oli ensimmäinen kotiseurakunta.
Missä kaksi tai kolme on koolla, siellä Hän on heidän keskellään.
1. Moos. 18 on minulle rakas.
Se kertoo, miten tärkeä perhe on Jumalalle.
1. Moos. 18:ssa Aabraham valmisti Herralle aterian.
Herra ja kaksi enkeliä tulivat aterialle. Kun he nousivat, -
Herra sanoi 1. Moos. 18:17―19:ssä:
"Salaisinko Aabrahamilta, mitä olen tekevä?"
Herra ja enkelit olivat matkalla tuhoamaan Sodoman.
Enkelit pelastivat Lootin 1. Moos. 19:ssä.
1. Moos. 18:17―19:ssä Herra pohtii itsekseen:
"Salaisinko aikeeni Aabrahamilta?"
"Hänestä on tuleva suuri ja väkevä kansa."
"Hän käskee lapsiaan ja perhettään noudattamaan Herran tietä."
Herra aikoi kertoa suunnitelmistaan nähtyään, miten Aabraham eli.
Hän näki, että Aabrahamin lapset ja perhe noudattaisivat Hänen teitään.
Siksi Hän paljastaa aikeensa.
Paratiisissa Herra kertoi suunnitelmansa Aadamille.
Hän antoi Aadamin nimetä eläimet. Hän kertoi, mitä hän saa syödä.
Ilmestys oli sidottu perheeseen.
Ihmisellä on liikeyrityksiä ja erilaisia seurakuntarakenteita.
Niistä monet ovat syntyneet Jumalan vaikutuksesta.
Perhe on yksinomaan Jumalan keksintö:
Aadam, Eeva ja Hän puutarhassa.
Sanassa sanotaan: "Puhut Herrasta, kun nouset ja menet maata."
"Kerrot Hänestä lapsillesi, kun syöt."
Opetetaan, miten Herrasta puhutaan ja miten lapsia kasvatetaan.
Jeesuksen ihmeistä suuri osa tapahtui kodeissa.
Kaanaan häissä Hän muutti veden viiniksi.
Kaksi sokeaa tuli Hänen luokseen aterialla.
Nainen pesi Jeesuksen jalat hiuksillaan.
Toki muita ihmeitä tapahtui ulkona, kuten ruokkimisihme -
ja sokean Bartimeuksen parantaminen.
Jopa helluntaipäivänä Ap. t. 2:2:ssa sanotaan, -
että humaus taivaasta täytti koko huoneen, jossa he istuivat.
Jumala loi kodin 1. Moos. kirjassa.
Vanhassa testamentissa painopiste on kodissa.
Muistattehan, miten Elia nostettiin taivaaseen?
Elisa sanoi: "Isäni! Isäni!"
Elian ja Elisan välillä oli isä―poika-suhde.
Jeesus teki ihmeitä kodeissa. Helluntain ihme tapahtui kodissa.
Oli luonnollista, että uskovat jatkoivat kotikokoontumisia.
Se ei johtunut vainoista vaan perheestä. Siellä asiat tapahtuivat.
Ilmestystieto ja Jumalan tunteminen tulee perheen kautta maailmaan.
Tajusin, että syynä eivät olleet vainot.
Se ei ollut sen ajan tilanteen sanelema asia.
Se johtui siitä, että se oli sidottu perheeseen.
Raamatullinen kotiseurakuntamalli liittyy aina perheeseen ja kotiin.
Monet harjoittavat löysää kotiseurakuntamallia.
Seuraavassa jaksossa osoitan, -
ettei kotiseurakunta ole perinteinen seurakunta pienoiskoossa.
Se ei ole sitä, että yksi puhuu ja muut kuuntelevat.
Se ei ole myöskään nuortenilta, -
jossa käydään mutta yhteys jää puuttumaan.
Kotiseurakunnassa ja suhteisiin perustuvassa uskossa -
kyse on vahvoista suhteista, -
jotka ylittävät työpaikkojen, kotien ja yhteisöjen rajat.
Tahdon osoittaa niiden tasapainon ja luonteen Kirjoituksista.
Ehkä jollakulla katsojalla on ollut samanlaisia kokemuksia.
Aloitimme tämän sen jälkeen, kun Herra ilmestyi minulle.
Se moninkertaistui. Sana levisi. Nyt toimimme kymmenissä maissa.
Lähetän joka viikko uutiskirjeen, -
joka menee 10 000 sähköpostiosoitteeseen.
Se käännetään monille kielille. Sen voi tilata kotisivuiltamme.
Ihmiset janoavat Jumalaa.
Kun aloitimme, kuulimme kauhu- tarinoita seurakuntakokemuksista.
Ihmiset tulivat kotiseurakuntaan, -
koska he olivat vihaisia tai loukkaantuneita.
He kertoivat, miten heitä loukattiin tai miten pastori eli synnissä.
Kotiseurakunta ei ole sitä varten, että siellä voi valittaa.
Kotiseurakunta ei ole sitä varten, että sinne tullaan puimaan kiukkua.
Kreikan kielessä "koinonia" merkitsee yhteyttä.
Monille sana on tuttu.
Sen juurisana on "yhteinen".
Se merkitsee sitä, että kun kokoonnumme kodeissa, -
jaamme sitä, mikä on yhteistä, ei opillisia eroja tai kiinnostuksia.
Jotkut ajattelevat vain tempausta, salaliittoja tai lopunaikoja.
Kotiseurakunnassa jaamme sitä, mikä on yhteistä.
Kirjoituksissa he usein aterioivat ja jakoivat yhteisiä asioita.
Raamatun mukainen kotiseurakuntamalli ei perustu -
vihaan tai katkeruuteen. Siunaamme perinteistä seurakuntaa.
Olen viettänyt siellä 25 vuotta ja saanut siitä hyvin paljon.
Nyt on kuitenkin meneillään jotakin muuta. Harva käy enää kirkossa.
Ihmiset tulevat kuitenkin koteihinne.
Ihmiset ovat alkaneet käydä kotiseurakunnissa, -
koska he haluavat Jumalalta enemmän.
He haluavat olla paikassa, -
jossa ylistys ja sananluku voivat jatkua vapaasti.
Ehkä sinäkin kaipaat samanlaista vapautta.
Saatat kuitenkin miettiä käytännön järjestelyjä.
Puhun niistä seuraavilla kerroilla.
Rukoillaan tähän lopuksi.
Jumalan valtakunnassa kyse on ilmestyksestä.
1. Moos. 18:ssa Herra sanoi: "Salaisinko aikeeni Aabrahamilta?"
Monet ovat varmasti kokeneet samanlaisen ilmestyksen.
Herra on näyttänyt asioita. Haluat olla osa sitä.
Isä, pyydän viisautta ja ilmestystä Jeesuksen nimessä.
Pyydän Ef. 1:n mukaan, että tarinani olisi heidän tarinansa.
Täytä heidät kutsusi tuntemuksella.
Vahvista heidän sisäistä ihmistä Hengelläsi. Aamen.
Suomennos: Marianne Tenetz