Meidän on määrä viettää seuraava puolituntinen -
ylistyksessä ja palvonnassa, koska me voimme.
Hän sanoi, että voimme. Olemme kuulleet voimallisia sanomia tänään.
Minäkin haluan vain antaa Hänelle enemmän, -
sillä Hän on arvollinen. Haluan antaa Hänelle enemmän ylistystä -
ja palvontaa.
Meillä on puoli tuntia, ennen kuin tämä sali suljetaan.
Käytetään tämä ihana hetki Häneen, joka on arvollinen.
Tulkaa tänne eteen.
Voitte polvistua, maata lattialla tai vain seistä.
Palvotaan Häntä.
Jatketaan Hänen palvomistaan, koska me voimme.
Koska me voimme.
Santo, santo, santo...
Tahdon lukea yhden kohdan.
Pyydän teitä -
sulkemaan silmät.
Olin rukouksessa ja sanoin: -
"Herra, en koe johdatusta saarnaamiseen.
Tänä iltana haluan vain palvoa Sinua, -
koska maksoit hinnan, jotta voimme tulla armon valtaistuimen eteen -
ylistäen, koska olet arvollinen, Herra."
Sana on hyvin tärkeä, -
mutta olemme kuulleet Sanan, kuulleet Sanan.
Koen, että on aika vastata.
On aika vastata näinä viimeisinä yhteisinä minuutteina.
Jos voisitte yrittää...
Seurakunnassa emme ole tottuneet -
olemaan muuta kuin päältäkatsojia.
Jospa emme nyt vain katsoisi päältä, vaan palvoisimme Häntä -
ja antaisimme Hänelle ylistyksen. Herra, olet arvollinen.
Room. 8: "Sillä kaikki, joita Jumalan Henki kuljettaa, ovat Jumalan lapsia.
Sillä te ette ole saaneet orjuuden henkeä ollaksenne jälleen pelossa, -
vaan te olette saanet lapseuden hengen, -
jossa me huudamme: 'Abba! Isä!'"
Kaikki Jumalan lapset tulkaa -
ja ylistäkää: "Abba! Abba! Abba!"
Kaikki lapset!
Ismaelin lapset, Iisakin lapset.
Ylistetään Häntä, joka on arvollinen, Abbaa.
Ylistämme Sinua, Abba. Ylistämme Sinua, Jeshua.
Pyhä Henki, ylistämme Häntä, joka on arvollinen valtaistuimella.
Annamme itsemme Sinulle.
Annamme kaikkemme Sinulle, Jumala, ja sanomme: "Tässä olen."
Kiitos, Jumala.
Herra, me valitsemme tulla armon valtaistuimen eteen.
Valitsemme kuluttaa elämämme Sinuun, Herra.
Valitsemme laskea elämämme jalkojesi juureen, Jeshua, -
ja suudella jalkojasi tänä iltana.
Valitsemme antaa aikamme Sinulle, Jumala.
Haluamme rakastaa Sinua läheisesti.
Jumala, en tahdo keskittyä edes hedelmään tänä iltana.
Tiedämme, että kun vaellamme lähelläsi, hedelmä syntyy.
Hedelmä syntyy.
Pieninä, pieninä lapsinasi, Jumala, -
pieninä lapsinasi, pieninä tyttärinäsi ja poikinasi, -
te nuoret ja vanhat, -
tulemme ylistämään Sinua.
Ylistämme Sinua, ylistämme Sinua.
Huudamme: "Abba! Abba!"
"Henki itse todistaa meidän henkemme kanssa, -
että me olemme Jumalan lapsia. Mutta jos olemme lapsia, -
niin olemme myöskin perillisiä, Jumalan perillisiä -
ja Kristuksen kanssaperillisiä, -
jos kerran yhdessä Hänen kanssaan kärsimme, -
että me yhdessä myös kirkastuisimme."
Herra, valitsemme Sinut kuultuamme tänään Sanan -
juutalaisilta lapsiltasi ja arabilapsiltasi.
Valitsemme Sinut. Valitsemme kärsimyksen ja ilon.
Valitsemme juoda maljan, jota meiltä pyydät, Jeshua.
Valitsemme juoda kärsimyksen maljan.
Nähdä, mitä Sinä näet, Jeshua.
Nähdä sen, mikä sai Sinut menemään ristille ja kuolemaan edestämme, -
jotta jokainen poika ja tytär voisi huutaa: "Isi! Jumala! Abba!"
Abba! Abba!
Isi! Isi! Isi!
"Samoin myös Henki auttaa meidän heikkouttamme.
Sillä me emme tiedä, mitä meidän pitää rukoileman, -
niinkuin rukoilla tulisi, mutta Henki itse rukoilee meidän puolestamme -
sanomattomilla huokauksilla. Mutta sydänten tutkija tietää, -
mikä Hengen mieli on, sillä Henki rukoilee Jumalan tahdon mukaan -
pyhien edestä." Room. 8:26―27.
Lauletaan Hengessä, korkeimman Jumalan rakkaat tyttäret ja pojat.
Sinä johdat, Sinä johdat, Sinä johdat.
Onko Hän kaunis?
Vapaus talossa.
Hän laulaa Sinusta.
Kaunis
Olet kaunis
Tule Isin luo.
Tule Abban luo.
Tule vapaasti.
Polvistu ja anna Hänen sanoa nimesi.
Kovin kaunis
Hän tahtoo sanoa nimesi.
Pakanalapset, Ismaelin lapset
Iisakin lapset
Hänen tyttärensä
Abba haluaa sanoa nimesi. Hän haluaa, että kuulet, -
miten Hän sanoo nimesi.
Hän tahtoo ottaa pois orpouden hengen.
Hän haluaa, että kuulet Hänen kutsuvan sinua kaikkeinpyhimpään.
Hän haluaa, että kuulet Hänen kutsuvan sinua -
astumaan rohkeasti armon valtaistuimen eteen.
Hän haluaa, että kuulet Hänen kutsuvan nimeäsi hellästi.
Pyhä Henki kutsuu sinua.
Isä, Poika ja Pyhä Henki -
sanovat: "Tahdomme tehdä kotimme sinuun.
Tahdomme tehdä kotimme sinuun.
Avaatko sydämesi?
Tahdomme tehdä kotimme sinuun."
Avaa sydämesi!
Olet kaunis
Ismael
Olet kaunis
Jeshua
Kiitos, Jeesus.
Toda, Jeshua. Kiitos, Jumala.
Kiitos, että teit tien.
Kiitos, että teit tien sinne, missä ei ollut tietä.
Kiitos, että repäisit rikki väliverhon.
Kiitos, kiitos, kiitos. Toda, Jeshua.
Emme pidättele itseämme emmekä pysy etäällä Sinusta.
Kiitos. Haluat tehdä kotisi meihin, oi Jumala.
Maailmankaikkeuden Jumala.
Katselkaa Hänen salaisuuttaan.
Hän lähetti ainokaisen Poikansa, -
jotta voisimme tulla pyhään paikkaan -
ja elää Hänen syleilyssään.
Abba!
Tule ja tee kotisi
Lauletaan.
Tule ja tee kotisi
Meihin, Jumala.
Tule ja tee kotisi
Meihin, Jumala.
Tule ja tee kotisi
Anna sen olla rukouksesi.
Tule ja tee kotisi
Minuun, Jumala.
Tule ja tee kotisi
Antaudun kokonaan
Laskeudun alas
Antaudun kokonaan
Laskeudun alas
Antaudun kokonaan
Laskeudun alas
Antaudun kokonaan
Olet arvollinen, Herra
Antaudun kokonaan
Olet arvollinen, Herra
Antaudun kokonaan
Olet arvollinen, Herra
Antaudun kokonaan
Olet arvollinen, Herra.
Antaudun kokonaan
Antaudutko?
Tahdotko?
Saako Hän sinut?
Joka osan sinusta
Aikasi
Elämäsi
Ajatuksesi
Motiivisi
Tekosi
Tarpeesi
Oikeutesi
Antaudun kokonaan
Elämäsi
Mukavuutesi
Asemasi
Valtasi
Paikkasi
Antaudun kokonaan
Laskeudun alas
Antaudun kokonaan
Olet arvollinen.
Antaudun kokonaan
Muuta meidät. Ryhmittele meidät uudelleen
Tämä on aikasi ja paikkasi
Olet sen kaiken arvoinen
Herätä morsiamesi
Herätä hänet ravistelullasi
Kaikkialla maailmassa
Herätä hänet läheisyyden suudelmalla
Jeesus ― Jeshua
Suutele minua rakkaudellasi - Hän tahtoo herättää sinut
Ei enää uneliaisuutta eikä unta
On aika herätä
On aika herätä, on aika herätä
Hän haluaa viedä sinut syviin paikkoihin
Hän tahtoo viedä sinut kirkkaus-rakkautensa syvyyksiin.
Hän tahtoo viedä sinut niin syvälle sydämeensä, -
ettei elämäsi ole omaasi, -
ettei aikasi ole omaasi.
Että kohtalosi ja tarkoituksesi on vain Hän.
Kuulen Herran kutsuvan meitä -
syvemmälle, syvemmälle, syvemmälle sydämeensä.
Hän kutsuu meitä syvemmälle sydämeensä.
Hän maksoi, Jeshua maksoi verellään ristillä, -
jotta me voisimme astua pyhään paikkaan joka päivä -
palvomaan kaikella, mitä olemme.
Hän maksoi, jotta voisimme täyttyä kokonaan Pyhällä Hengellä, -
jotta voisimme elää rakkauden tähden, -
jotta voisimme loistaa tähtien lailla ja tarjota pelastusta pimeyteen.
Hän maksoi, jotta meillä olisi rohkeus antaa elämämme -
ja olla marttyyreja, jos niin vaaditaan.
Hän maksoi, jotta antaisimme itsemme kokonaan.
Hän on sen arvoinen.
Koen, että hän tahtoo murtaa -
kaiken päältäkatsomisen.
Ota meidät yhteisesti kirkkauden ulottuvuuksiin.
Oi, Jumala.
Herra, vie meidät tänään sydämesi syviin sopukoihin.
Herra, Jeesus, Herra...
Oi, Jumala. Koen, että jos olet uskova tässä paikassa -
tai tahdot tulla uskoon, -
tartu jotakuta kädestä ja rukoile: "Jumala, ota meidät sydämeesi."
Rukoillaan. Voit rukoilla sydämen kielelläsi.
Pyydän sinua rukoilemaan ääneen.
Rukoile ääneen: -
"Herra, vie minut paikkaan, jonka edestä maksoit hinnan."
Voisitteko laittaa monitoriani kovemmalle, kiitos.
Vie meidät sisälle, Herra.
Vie meidät sisälle, Herra, pyhään paikkaan, josta maksoit verelläsi.
Osoita, millaista on olla syleilyssäsi, Isi.
Isi, Isi, sano nimesi.
Isi, sano nimesi.
Anna jokaisen lapsen, tyttären ja pojan kuulla Sinun sanovan nimensä.
Maksoit hinnan, jotta he voivat tulla.
Älä anna kenenkään jäädä ulkopuolelle tänään.
Tuo israelilaismorsiamesi kotiin.
Jumala, tuo israelilaismorsiamesi kotiin.
Tuo kadonneet israelilaispojat ja -tyttäret kotiin.
Herra, he huutavat puoleesi paastossa ja rukouksessa.
Paljasta rakkautesi ja tarkoituksesi.
Paljasta tarkoituksesi. Näytä heille kasvosi.
Jeshua, näytä heille kasvosi.
Valitsemme tulla syvemmälle.
Rukoilimme huoneessa.
Eräs ystäväni, israelilainen nuori mies sanoi, -
että hän näki kuvan meistä veneessä. Olimme vesiputouksen reunalla.
Herra rohkaisi meitä: "Tulkaa, tulkaa! Reunan yli!"
Koen, että Herra kutsuu meitä -
tulemaan reunan yli tänään.
Päästä irti elämästäsi tänään.
Päästä siitä irti.
Hän sanoo: "Jos kadotat elämäsi, löydät sen."
Olla hukuksissa Isän rakastavassa sylissä -
on parasta, mitä voi ikinä tapahtua.
Sitä ei voi edes ymmärtää.
Se on paras asia, joka ikinä voi tapahtua.
Herra, vie meidät, vie meidät.
Jumala, -
Herra, näinä pieninä hetkinä, -
mitä Sinulla onkin osakseni varattuna, -
mikä sitten onkin osani, -
osani jakaa niille, jotka rakastavat Sinua, -
rukoilen, että kätket minut, kätket minut, -
peitä minut, peitä minut siivilläsi, Jumala.
Suojele minua siipiesi alla.
Sinä olet, Sinä olet suojani.
Sinä olet suojani.
Kätke minut, -
jotta olisin kätkettynä rakkaudessasi -
ja jakaisin sitä, mitä Sinä tahdot minun jakavan.
Piilota meidät kätköpaikkaan
Tiedän...
Piilota meidät kätköpaikkaan
Tiedän, että se olet Sinä, joten piilota meidät
Kyllä, Herra. Piilota meidät.
Piilota meidät kätköpaikkaan
Piilota meidät, Herra.
Piilota meidät - Piilota meidät, Herra.
Jeesus, Jeesus. Piilota meidät.
Kyllä, Herra.
Oi Jumala, tänä pyhänä päivänä, -
kiitän, että kätket meidät, -
kätket meidät rakkauteesi ja peität meidät verelläsi.
Että meidät on pesty Jeshuan verellä.
Että voimme tässä hetkessä astua armon valtaistuimen eteen, -
koska maksoit, Herra, ja me voimme päästä lähellesi.
Herra, mikä salaisuus se on!
Rukoilen jokaisen huoneessa olevan puolesta.
Pienenä naisena, pienenä, pienenä alas laskeutuneena naisena, -
joka elää köyhien ja särjettyjen keskuudessa, -
huudan tänä päivänä tietäen, ettei elämäni ole omani: -
Armahda meitä!
Armahda meitä, Jeshua!
Armahda meitä, Jeshua! Isi! Isi!
Anna anteeksi, ettemme ole tulleet pyhään paikkaan, -
vaikka teit tien sinne, missä ei ollut tietä.
Anna anteeksi, että olemme olleet kiireisiä omissa puuhissamme.
Olemme yrittäneet palvella ja miellyttää Sinua omilla jutuillamme, -
ohjelmillamme, pöyhkeydellämme ja sanoillamme.
Anna meille anteeksi, että olemme olleet päältäkatsojia -
Jumalan huoneessa.
Auta meitä osallistumaan, -
osallistumaan Jumalan valtakunnan asioihin.
Osallistumaan kanssasi, Jeshua.
Luopumaan elämästämme, niin ettei se merkitse meille mitään.
Että kantaisimme ristiämme päivittäin ja sanoisimme: "Tässä olen."
Herra, tulemme eteesi nöyränä.
Tulemme eteesi katuvaisin sydämin.
Samaan aikaan tulemme eteesi rohkeasti. Se on meille salaisuus.
Mielemme ei ymmärrä sitä, mihin henkemme riemuiten yhtyy.
Toda, toda, toda, Abba! (Kiitos, Isi!)
Kyllä, Herra.
Kiitos, Jeesus. Kiitos, Jeshua.
Joh. 15:1: "Minä olen totinen viinipuu, ja minun Isäni on viinitarhuri.
Jokaisen oksan minussa, joka ei kanna hedelmää, hän karsii pois"...
Pysykää läsnäolossa!
Siksi olemme täällä.
..."ja jokaisen, joka kantaa hedelmää, hän puhdistaa, -
että se kantaisi runsaamman hedelmän.
Te olette jo puhtaat sen sanan tähden, jonka minä olen teille puhunut.
Pysykää minussa, niin minä pysyn teissä.
Niinkuin oksa ei voi kantaa hedelmää itsestään, ellei se pysy viinipuussa, -
niin ette tekään, ellette pysy minussa. Minä olen viinipuu, te olette oksat.
Joka pysyy minussa ja jossa minä pysyn, se kantaa paljon hedelmää; -
sillä ilman minua te ette voi mitään tehdä."
No, uskommeko sen?
Ilman Häntä emme voi tehdä mitään.
Eikö olekin helpotus?
Se on ihana asia. Olemme vapaita, -
koska emme voi tehdä yhtikäs mitään ilman Häntä, -
mutta Hänessä kannamme paljon hedelmää.
Koen, että Hän haluaa vetää meitä sisälle syvempään läheisyyteen, -
syvemmälle uhrautuvaan rakkauteen.
Hän on kaikkeni.
Olin tosi iloinen eilen, -
kun sain mennä Hänen läsnäoloonsa -
ja kun saan elää siinä. Se on lempipaikkani.
Hän on mahtava. Oletteko iloisia?
Oletteko iloisia, että olette elossa?
Elätte juuri tällaista aikaa varten, -
että voimme elää Hänen yhteydessään.
Olen innoissani. Kiitos, että pyysitte minua tänne. Olette hyvin rohkeita.
Rakastan Häntä. Se on se juttu.
Olen niin rakastunut Häneen, -
että elämäni ei enää ole omaani.
En aina tiedä, minne olen menossa, -
enkä ole varma, minne menen seuraavaksi.
Olen heittäytynyt Hänen varaansa niin, -
että menen sinne, minne Hänen Henkensä johdattaa.
Se voi olla pelottavaa, ja sitä se onkin, -
mutta se on turvallisin paikka, jossa voi ikinä olla.
Santo Deus
"Jos te pysytte minussa ja minun sanani pysyvät teissä, -
niin anokaa, mitä ikinä tahdotte, ja te saatte sen.
Siinä minun Isäni kirkastetaan, -
että te kannatte paljon hedelmää ja tulette minun opetuslapsikseni."
Koen Jumalan haluavan omistaa meidät läsnäolollaan niin, -
että Hän polttaa elämässämme kaiken, mikä ei tuo Hänelle iloa.
Tahdotko sitä, että Jumala polttaa elämästäsi kaiken, -
mikä ei tuota Hänelle iloa.
Rukoilen sitä.
En usko, että se on kertaluontoista. Hän voi tehdä sen yhä uudelleen.
Aina kun palanen sinua itseäsi yrittää työntyä ylös -
tai yrität jotakin omassa voimassa, tule Hänen läsnäoloonsa ja sano: -
"Polta se! Polta se!
Puhdista minut! Leikkaa se pois, -
koska olet arvollinen saamaan elämäni kokonaan."
Tahdon, että Hän tekee sen, mitä Hän haluaa tehdä, -
joten sanon: "Herra, ota jokainen pikku asia, jokainen pikku paikka, -
ja anna sen väistyä kirkkautesi tieltä."
Kuuntelen.
Olen kuuntelija.
Tahdon kertoa eräästä kokemuksestani Herran kanssa.
Se liittyy Joh. 15:een, Ilm. 22:een -
ja Hes. 47:ään.
Olin yrittänyt epätoivoisesti monen vuoden ajan -
kantaa hedelmää viinitarhurille. Haluaisitko sinä kantaa hedelmää?
Olen afrikkalainen. Olette minusta hyvin hiljaisia.
Olen mosambikilainen.
Tyttäreni on täällä mukana. Hän on Israelissa ensi kertaa.
Hän on halunnut tulla tänne. Nouse seisomaan!
On ihme, että hän pääsi tänne. Hän on odottanut tätä kymmenen vuotta.
Olen kertonut lapsilleni, mitä sydämeni tuntee tätä maata kohtaan.
Herra on alkanut avata ovia, jotta heistä jotkut pääsevät tänne -
kokemaan tämän paikan kauneuden.
Minä kaipasin. Haluatteko kantaa hedelmää?
Haluatteko, että Jumala antaa hedelmää, vai eikö sen ole väliä?
Ehkä? Hyvä on.
Olin antanut Herralle kaiken, kun olin 16.
Olin perheeni ensimmäinen uudestisyntynyt uskova.
Annoin Hänelle kaiken. Pyhä Henki rysähti sisään.
Hän murtautui sisääni. Hän täytti minut.
Olin täysin Pyhän Hengen valtaama.
Muistan päivän, jona pelastuin.
Tahdon kertoa siitä.
Jumala vei minut pois oman kansani luota ja omalta mukavuusalueeltani.
Olin yhä Amerikassa, mutta menin choctaw-intiaanien pariin.
Menin sinne opiskelijana vapaaehtoistyöhön.
Muistan, miten eräs mies puhui pelastuksesta.
Sain kuulla pelastuksesta ensi kertaa.
Sanomansa lomassa hän kertoi, miten paljon hän vihasi valkoisia.
Ajattelin: "Harmi." En voinut piileksiä. Olin ainoa valkoihoinen huoneessa.
Olin keskellä salia. En voinut paeta.
Hänellä oli yllään täydellinen intiaanipuku.
Hän sanoi aina vihanneensa valkoisia ja halunneensa tappaa heidät.
Sanoin: "Jumala, en halua olla täällä."
Olen kokenut monesti sen jälkeenkin, etten halua olla jossakin, -
jossa minun on määrä olla, mutta olen aina taipunut.
Sanoin: "Herra..." Vaikken tuntenut Häntä, aloin puhua Hänelle.
"Jos todella olet olemassa, vie minut pois täältä. Täällä on vaarallista.
Tämä ei ole hyvä paikka minulle."
Mies sanoi: "Jumala, Jeesus tuli elämääni. Nyt rakastan kaikkia."
Jippii! Hurraa! Kiitos!
Luulette, että vietämme kauan aikaa ylistyksessä.
Jos meille olisi annettu eilen aikaa, olisimme ylistäneet aamuun asti.
Olemme ensin ylistäjiä.
Mies soitti pianolla laulua "Tulen sellaisena kuin olen".
Kukaan ei tullut.
Onko sinulle käynyt ikinä niin?
Eikö? Olette kovin hiljaisia.
Onko sinulle käynyt ikinä niin, -
että sinulla on hauskaa ja haluat kaikkien tuntevan Jeshuan, -
mutta kukaan ei tule? Se on turhauttavaa.
Siunattu mies oli tullut puhumaan choctaweille.
Hän ei ollut tullut puhumaan valkoiselle tytölle, -
joka tuli Laguna Beachista.
Hän ei tullut minua vaan choctaweja varten.
Miksi olin oikein hiipinyt sinne?
Ystäväni oli pyytänyt minut. Työni oli tappaa ötököitä, joten suostuin.
Olin kyllästynyt siihen, että ötököitä tippui päähäni.
Niinpä menin kokoukseen. Ei minua muuten olisi sinne saanut.
En tiennyt, mitä se oli. He puhuivat "herätyksestä". En tuntenut sanaa.
Ihmiset menivät "herätykseen".
He tapasivat Jeesuksen. En ymmärtänyt sitä puhetta.
Menin silti.
Juoksin eteen yhdeksännen laulun, "Tulen sellaisena kuin olen", jälkeen.
Olin perheeni ensimmäinen uskova.
Juoksin ja tein jotakin, mitä ei sopisi tehdä seurakunnassa.
Olette vähän hiljaisia, -
joten tämä olisi saattanut huolettaa teitä.
Polvistuin, nostin käteni ja aloin huutaa kovalla äänellä Jumalalle.
Huusin kaikella, mitä minussa on: "Auta!"
Pastorin intiaanivaimo alkoi hyssytellä minua.
Shh!
Olin noviisi. En tiennyt, mitä "herätyksessä" saa tehdä.
Kun hän hyssytteli minua, jatkoin huutamista: -
"Olen syntinen!"
Luulin, että he käskivät syntisiä tulemaan.
"Olen syntinen!" Tapasin Jeshuan sinä päivänä.
Synnyin uudesti Jumalan Hengestä.
Jeesuksen veri peitti syntini. Jumalan rakkaus muutti minut.
Koko elämäni muuttui sinä päivänä.
Hän alkoi polttaa pois asioita, jotka eivät tuoneet Hänelle iloa.
Tiedätkö, miten moni asia ei tuo Hänelle iloa?
Hän poltti niitä pois. Seuraavana päivänä tuli toisia...
En tiedä, mitä on luvallista sanoa heistä.
He olivat ihmisiä, joilla on paljon tukkaa.
He olivat helluntailaisia. He sanoivat: "Sinun pitää saada Pyhä Henki."
He tosin eivät sanoneet "Pyhä Henki", vaan "Pyhä Haamu".
"Sinun pitää saada Pyhä Haamu." Sanoin: "Tuota... okei.
Kohtasin juuri Jeesuksen. Tahdon Pyhän Hengen.
Minun pitää saada Pyhä Henki."
He sanoivat: "Tule kanssamme huomenna." Olin menossa elokuviin.
"Jos menet elokuviin, menet suoraan helvettiin." En halunnut sitä.
Suostuin. "Hyvä on. Sain vasta tänään tietää, että menen taivaaseen.
En ole valmis menemään helvettiin. Tulen seurakuntaanne."
He laittoivat minut autoon ja panivat ovet lukkoon.
En tiedä miksi. Ehkä he pelkäsivät, että karkaan.
Heidän seurakunnassaan ei ollut ollut uutta uskovaa kenties 30 vuoteen.
He sieppasivat minut iloiten.
Jotkut ymmärrätte. "Pitäkää hänet turvassa. Älkää antako hänen paeta!"
Uusi uskova yrittää saada henkeä.
Menin kokoukseen. Istuin salin takaosassa.
He olivat iloisia, kun seurakunnassa oli joku uusi.
Tiedän, että teistä jotkut ymmärtävät sen.
He tuijottivat minua koko ajan. "Pyhä Henki! Pyhä Henki!"
Olin noviisi.
Minulla oli vääränlaiset vaatteet.
En tiennyt, miten helluntaiseurakunnassa pukeudutaan.
Olin ollut pelastunut vasta yhden päivän.
Minulla oli housut. Tosi paha. Sekin vei helvettiin. "Voi ei!"
Onneksi minulla oli pitkät hiukset. Kiitos Herralle!
En näyttänyt lainkaan sopivalta. He tiesivät, etten ollut heidän heimoaan.
He katsoivat minua. He olivat tosi iloisia.
Heillä oli kaksi pianoa, yksi lavan molemmin puolin.
He soittivat niin kovin kuin mahdollista.
Seurakunnassa oli noin 30 ihmistä.
He olivat niin innoissaan, etteivät he halunneet kenenkään poistuvan.
Joku uusi oli tullut.
Olin iloinen, kun sain olla siellä. Olin myös peloissani.
Olin samanaikaisesti iloinen ja pelokas.
En tiedä, mitä pitäisi tehdä. Paetako vai jäädä? "Jumala, auta minua!"
Saarnaaja katsoi minua ja sanoi: "Tarvitset Pyhää Henkeä!"
Sanoin: "Hyvä on."
He lauloivat kuten edellisenäkin iltana. Nyt en välittänyt.
Juoksin eteen kuten edellisenäkin iltana ja polvistuin.
Oli maaliskuun 14. päivä.
Koko seurakunta ampaisi luokseni, kaikki 30.
He laskivat kätensä pääni päälle ja rukoilivat.
He rukoilivat monilla vierailla kielillä -
pääni ylitse Hengessä.
Olin kauhusta kankeana, -
säikähtynyt henkeni edestä -
ja Pyhän Hengen valtaama ja täyttämä.
Halleluja!
Jumala vei minut pois mukavuusalueeltani.
Hän asetti minut suvereenisti toiseen paikkaan -
ja täytti minut Hengellään.
Kerron teille pikku todistukseni.
En tiennyt, että se oli outoa, koska olin ollut pelastunut vasta päivän.
Miten olisin voinut tietää, mikä oli outoa ja mikä ei, -
mikä oli sallittua ja mikä ei. En tiennyt.
Kun he rukoilivat puolestani, kaikki ensin pimeni, -
ja sitten tuli kirkas valo ja aloin rukoilla vierailla kielillä, -
sen mukaan mitä Henki antoi minulle puhuttavaksi.
Sitten Pyhä Henki tarttui minuun. Pyörin lattialla. Olin pyhä pyörijä.
Pyörin edestakaisin.
Kaikki olivat innoissaan, että joku, joka ei ollut syntynyt siellä, -
täyttyi Pyhällä Hengellä. He työnsivät esiin kylpyammeen -
ja sanoivat: "Sinun pitää käydä kasteella."
"Pitää käydä kasteella."
He eivät halunneet kastaa minua vaatteissa, jotka olivat ylläni, -
joten he pukivat minulle pitkän valkoisen puvun.
He pitivät minua veden alla pitkään. Pyyhin pois ripsivärini.
Ripsivärikin oli kielletty. "Pese hänet, pese hänet, Herra!"
Sitten ponnahdin ylös.
Olin muuttunut täysin, kokonaan ja syvästi.
Santo, santo, santo Deus.
He opettivat minut paastoamaan ja rukoilemaan.
He opettivat minut etsimään Herran kasvoja. Tahdon kertoa, mitä tapahtui.
Viidentenä paastopäivänä touko- kuussa ― pelastuin maaliskuussa ―
Pyhä Henki kohtasi minua tavalla, joka muutti elämäni ikihyviksi.
Se liittyy Joh. 15:een pikku elämässäni.
Hän puhui minulle. Herra laskeutui ylleni.
Hän puhui minulle. Olen kuullut korvin kuultavan Herran äänen kerran.
Kuulen Herran puhetta joka päivä, -
mutta korvin kuultavan äänen olen kuullut vain kerran.
Hän sanoi: "Sinusta tulee lähetyssaarnaaja.
Menet Afrikkaan, Aasiaan ja Englantiin. Menet kanssani naimisiin."
Meidät kaikki on kutsuttu menemään naimisiin Hänen kanssaan.
Jähmetyin paikalleni kolmeksi tunniksi.
He sanoivat, etten hievahtanutkaan. Olin kirkkaudessa Hänen kanssaan.
Miksi kerron tästä?
Menin lähetyskentälle. Tapasin mieheni.
Olemme olleet naimisissa 33 vuotta.
Mieheni on lähetti 4. sukupolvessa, voimallinen Jumalan mies.
Hän lähettää teille terveisiä.
Tapasin hänet. Menin lounaalle. Menimme naimisiin.
Lähdin lähetyskentälle mukanani menolippu ja 30 dollaria.
En tuntenut miestäni, ennen kuin menimme naimisiin.
Jumala käski meitä molempia erikseen menemään naimisiin.
Luovuimme kaikesta. Tulin hyvin erilaisesta taustasta.
Hyvästelin vanhempani. "En näe teitä enää ikinä, ellei Herra toisin tahdo."
He eivät tunteneet Häntä vielä.
Sanoin antavani elämäni Hänelle, joka on arvollinen.
Lähdin mieheni kanssa.
Meillä ei ollut minkäänlaista rahoitusta eikä tietoa siitä, mitä tekisimme.
Päädyimme Indonesiaan.
Ajan säästämiseksi sanon vain tämän: -
Monen monituisen vuoden ajan -
palvelimme Herraa kaikella, mitä meillä oli.
Vuodatimme kaiken, mitä meissä oli.
"Herra, palvelemme Sinua." Asuimme köyhien kanssa. Palvelimme köyhiä.
Emme välittäneet, vaikka meillä ei ollut mitään.
Olimme köyhempiä kuin köyhät, ja olimme iloisia siitä.
Kului noin 18 vuotta.
Tuli aika, jolloin Herran uloslähetettynä rakastajana -
olin todella väsynyt.
Olin silloin jo Mosambikissa.
Olin jo tavannut tyttäreni ja muut lapset.
Meitä ammuttiin. Meitä kohti hyökättiin.
Meitä vainottiin.
Meitä pahoinpideltiin.
Minä olin väsynyt.
Sanoin: "Jumala, olen tehnyt, mitä olet pyytänyt, mutta nyt olen väsynyt.
Ehkä olen jo täyttänyt tarkoitukseni.
Ehkä olen tehnyt, mitä olet pyytänyt. Olen palvellut Sinua Aasiassa, -
Englannissa ja Afrikassa. Eikö tämä jo riitä?
Enkö jo voisi mennä töihin vaikka kaupan kassalle?"
En halunnut opettaa teologiaa.
En halunnut olla palvelutyössä, -
koska oli lopen uupunut.
Menin yhteen kokoukseen.
Heittäydyin lattialle Herran eteen.
Kaikki muuttui.
Koska koen, että...
tuli...
kalliin Pyhän Hengen tuli, -
pyhä tuli, polttava Herran tuli -
tuli ylleni ja poltti pois lihalliset asiat, -
asiat, jotka sanovat: "Elämäni on tärkeä. Juttuni ovat tärkeitä.
Mukavuuteni on tärkeä." Se kaikki paloi pois.
Haluatteko tietää, mitä muuta tapahtui? Kohtasin Isi-Jumalan.
Kohtasin Isi-Jumalan, ja Hän hymyili minulle. Haittaako se teitä?
Hän hymyili minulle. Tiedättekö mitä? Hän tykkää minusta.
Ei väliä, vaikka sinä et tykkäisi. Isi tykkää minusta.
Hän haluaa, että minä pidän kenkiä, joihin minut on kutsuttu, -
ja että sinä pidät kenkiä, joihin sinut on kutsuttu. Ei tarvitse matkia ketään.
Ihanaa! Olemme vapaita!
Pyhä Henki laskeutui ylleni. Hän sanoi minulle kaksi asiaa.
"Ilman minua et voi tehdä mitään." Luitteko Kirjan?
Miten paljon voit tehdä ilman minua, ilman Jeshuaa? - En mitään.
Mitä jos yrittää oikein kovin? Mitä jos paastoaa paljon?
Miten paljon? Nolla. Ei mitään.
Ilman Häntä emme voi tehdä mitään. Se kävi hyvin.
"Ymmärrän. Ilman Sinua ― ei mitään. Rakastan Sinua. Olet täydellinen."
Kun synnyin uudesti, sanoin isälleni: "Älä odota lapsenlapsia.
Minusta tulee munkki." Sanoin "munkitar".
"Menen asumaan luolaan. Ylistän Häntä päivin ja öin, öin ja päivin.
En ikinä tule ulos luolasta enkä mene ihmisten luo, -
koska ihmiset eivät aina ole kivoja, mutta Jeshua on täydellinen!"
Suunnitelmani oli sulkeutua luolaan Hänen kanssaan, -
mutta mitä tapahtuu, kun menee kätköpaikkaan?
Onko joku ollut siellä?
Kun menee kätköpaikkaan lähelle Jumalaa, tapahtuu jotakin.
Sitä kuulee Jumalan sydämen. Hänen sydämensä sykkii kadotetuille.
"Iik! En voi jäädä tänne. Minun on mentävä ulos!"
Mitä enemmän tutustuu Jumalaan, -
sitä enemmän täytyy mennä ulos jakamaan Hänen rakkauttaan.
Siksi heimomme on 30 maassa.
Siksi heimomme ei välitä hinnasta eikä siitä, vaikka henki menisi.
Olemme monesti laittaneet itsemme riemuiten mitä oudoimpiin paikkoihin.
Tiedämme, minne päädymme, jos kuolemme.
Siksi olemme iloisia emmekä pelkää.
Asetin itseni siihen paikkaan ja sanoin: "Herra, haluan Sinut!"
Hän sanoi minulle toisen asian, mutta siitä en pitänyt.
Hän sanoi: "Ilman Kristus-ruumista et voi tehdä mitään."
"Pidän joistakin. Jotkut ovat kivoja, -
mutta joistakuista en tykkää."
Etenkin kun työskentelee köyhien, kuolevien lasten, nälkäänäkevien, -
rikkinäisten ja sairaiden parissa, -
tuntuu, että ihmiset vain syövät koko ajan.
He haluavat aina vain enemmän. Minulla on asenne.
Ovatko muut ikinä asenteellisia?
"Rakastan Sinua, Jeesus, mutten aina tykkää ihmisistä."
Kaikki muuttui, kun Jumala sanoi: "Ilman minua et voi tehdä mitään."
Ymmärsin, että kun Hän sanoi toisen osan, Hän tarkoitti, -
etten voi tehdä mitään ilman teitä.
Emme pysty täyttämään lähetyskäskyä -
emmekä tuomaan kadonneita kotiin, ellemme tee työtä yhdessä.
Herra on kutsunut meidät työskentelemään yhdessä.
Suomennos: Marianne Tenetz