Shalom ja tervetuloa Jerusalem-studioon.
Yhdysvaltain vaalien tuloksesta kiistellään yhä [6.11.]
Tilanne voi jatkua päiviä ja viikkoja.
Samalla kun ääniä lasketaan, -
tarkastelemme tilannetta tämänhetkisessä valossa.
Pohdimme erityisesti, miten Washingtonin ja Yhdysvaltain tilanne -
vaikuttaa Lähi-itään.
Palaamme aiheeseen ohjelmissamme myöhemmin, -
kun tuloksiin ja niiden vaikutuksiin saadaan selvyyttä.
Vielä pääosin epäselvää tilannetta analysoi kanssani tri Eran Lerman, -
JISS-instituutin varajohtaja ja Shalem-korkeakoulun luennoitsija.
Tervetuloa! - Kiitos.
Mukana myös lähettiläs Danny Ajalon, Israelin entinen varaulkoministeri -
ja Yhdysvaltain-lähettiläs. Kiitos, että tulitte mukaan.
Ilomielin.
Tervetuloa myös analyytikkomme Amir Oren.
Mikä tilanne on nyt?
Mitä voimme kuulla Washingtonista?
Mitä siellä keskustellaan Israelista ja yleensä Lähi-idästä?
Vaikka tämänhetkinen tilanne on epäselvä, -
uskallamme suunnata katseemme jo tulevaisuuteen.
Tarkastellaan sitä kahdesta aikaulottuvuudesta.
Ensimmäinen on lähitulevaisuus nykyhetkestä virkaanastujaisiin asti, -
olipa seuraava presidentti sitten Joe Biden -
tai toisen kautensa aloittava Donald Trump.
Jälkimmäinen vaihtoehto näyttää tällä hetkellä epätodennäköisemmältä,
mutta odotetaan nyt loppuun asti.
Kahden ja puolen kuukauden siirtymäkausi -
nykyhetkestä tammikuun 20. päivään on ensimmäinen aikavälimme.
Tutkimme, mitä tällä aikavälillä voi tapahtua Israelin ja Lähi-idän suhteen.
Seuraava onkin sitten epäselvempi, -
sillä emme tiedä, kuka tulee asuttamaan Valkoista taloa.
Tämä aikaväli kattaa seuraavan presidenttikauden.
Nyt näyttää siltä, että etualalla tulee olemaan sisäpolitiikka, -
erityisesti vaalit, vaaleihin liittyvät oikeustaistelut, -
keskustelut ja kenties mielenosoitukset.
Ne tulevat hallitsemaan asialistaa kummallakin ehdokkaalla, puolueella -
ja yleisesti julkisessa keskustelussa -
koko marraskuun ja kenties pidempäänkin.
Voi melko varmasti olettaa, ettei nyt tule uusia ulkopoliittisia aloitteita.
Se ei tarkoita, että jos Pohjois-Korea tai joku muu aloittaa jotain, -
hallinto ei vastaa. Totta kai se vastaa.
Mutta näyttäisi, etteivät Israel ja Lähi-itä ole nyt keskiössä.
Kun astutaan toiseen vaiheeseen, joka alkaa tammikuun 20. päivästä, -
presidentti, myös uudelleenvalittuna, -
haluaa hallintoonsa uusia, tuoreita kasvoja.
Jos oletamme, että presidentiksi nousee Biden, -
voi hyvin arvata, että hän tuo kokeneita henkilöitä -
Obaman hallinnosta ja kenties aiemmista demokraattihallinnoista.
Osan heistä lähettiläs Ajalon tuntee hyvin -
palvelusvuosiltaan niinä aikoina Washingtonissa.
Myös Eran Lerman tapasi heitä virkavuosinaan ja myöhemmin.
Lisäksi demokraattipresidentti, kuten Biden, haluaa luultavasti, -
että hänen hallintonsa näyttäisi edustavan molempia puolueita.
Hän joko yrittäisi pitää vanhoja kasvoja Trumpin hallinnosta -
tai tuoda uusia republikaaneja.
Esimerkkinä presidentti Kennedy, -
joka nimitti Douglas Dillonin valtiovarainministerikseen.
Dillon toimi alivaltiosihteerinä Eisenhowerin hallinnossa.
Toinen esimerkki on Robert Gates, George W. Bushin puolustusministeri,
jonka presidentti Obama antoi jatkaa puolustusministerinä.
Kumpi ikinä tulee sitten asumaankin Valkoisessa talossa, -
tullaan näkemään pyrkimys jonkinasteiseen sopuun -
jakautuneessa maassa.
Lähettiläs Ajalon, tahtoisin kuulla ensin diplomaatin näkökulman.
Miten Israel katselee Yhdysvaltojen tilannetta nyt?
Tietysti maailman kaikkien pääkaupunkien katseet -
on nyt suunnattu Washingtoniin.
Odotetaan, millainen tulee olemaan uusi hallinto tai jatkava hallinto.
Tällä hetkellä näyttää, että kaikki ovat hyvin varovaisia -
sen suhteen, mitä sanoa ja miten sen sanoa.
Kaikki tuntuvat odottavan presidentinvaalien lopullista tulosta.
Ensinnäkin olen täysin samaa mieltä kuin Amir Oren.
Kaikki maailmassa alkaen Washingtonista -
ovat reagoivia pikemmin kuin ennakoivia, -
kunnes Washingtonissa on uusi hallinto.
Israel ei ole yhtään erilainen siitä yksinkertaisesta syystä, -
sillä esimerkiksi täällä Lähi-idässä kukaan ei tee siirtoa, -
ennen kuin presidentti on vannonut virkavalansa.
Aivan kuten esimerkiksi hyvät basaarimyyjät täällä Lähi-idässä, -
alkaen Iranista, -
he haluavat antaa "lahjan" uudelle presidentille -
päästäkseen hyviin väleihin hänen kanssaan.
Kaikki uudet aloitteet ja diplomaattiset siirrot arabimaiden suuntaan -
laitetaan toistaiseksi jäihin, -
samaten kaikkialla maailmassa.
Mitä Israeliin tulee, -
olemme erittäin herkässä tilanteessa -
sen vuoksi, että Trump ja Netanjahu -
suhtautuivat toisiinsa erittäin myötämielisesti.
Se ei ole mikään salaisuus, ei myöskään Washingtonissa, -
että Bibi Netanjahu ja Israelin hallitus -
ja kyselyiden mukaan valtaosa kansasta valitsisi Trumpin.
Jos Trump valitaan uudelleen, asiat menevät totuttua linjaa -
ja agenda jatkuu samana kuin neljänä viime vuonna.
Jos presidentiksi nousee Biden, -
Israelin ja erityisesti Netanjahun täytyy polkea pyörällä takaperin -
saadakseen takaisin suosion -
Joe Bidenilta ja hänen hallinnoltaan.
Se ei ole kovin vaikeaa varapresidentti Bidenin kanssa.
Tunnen hänet henkilökohtaisesti erittäin hyvin.
Hän on ystävällinen. Hänen kanssaan on helppo toimia.
En usko hänen kantavan kaunaa.
Tietysti riippuu paljon siitä, millaisen tiimin hän valitsee, -
ei niinkään demokraattipuolueesta.
Tiedän huolet, että demokraatti- puolueen radikaalisiipi -
voi vaikuttaa hänen linjaansa. Itse en usko niin, -
koska Biden luultavasti näkee itsensä yhden kauden presidenttinä.
Hänen ei siten tarvitse mennä heidän puolelleen uudelleenvalintaa varten.
Hän ei tarvitse sitä.
Toistaiseksi pääministeri Netanjahu -
on määrännyt Israelin kabinetti- jäseniä pysymään hiljaa.
Kenenkään ei saa sanoa sanaakaan.
Hän itsekin on ollut vaiti.
Kaikki odottavat, ja se on oikea diplomaattinen toimintalinja -
tällä hetkellä.
Jatketaan tästä, tohtori Lerman.
Pääministeri Netanjahulla ja presidentti Donald Trumpilla -
on ollut hyvin ainutlaatuinen suhde neljän vuoden ajan.
Silti näyttää, että Israel tavallaan valmistautuu -
aikaan vaalien jälkeen.
Siksi kysyisinkin, -
missä määrin presidentti Trumpin politiikka jatkuu.
Vaikka Netanjahu oli käskenyt kabinettinsa olla kommentoimatta, -
siitä huolimatta Israelin tiedusteluministeri Eli Cohen -
nosti esiin viisi maata, joita Trump ei nimennyt -
mutta joita ovat Niger, Oman, Saudi-Arabia, Marokko -
ja Qatar.
Cohen toi ne esiin ja sanoi, -
että ellei Trumpin aloittama linja jatku tulevan hallinnon aikana, -
nämä asiat jäävät toteutumatta.
Onko se osa jonkinlaista strategiaa?
Yritetäänkö sillä saada seuraava hallinto -
tehostamaan rauhanponnistuksia, -
joita Trumpin hallinto toteutti menestyksekkäästi, -
niin että seuraava hallinto jatkaisi niitä?
Seuraavalla hallinnolla on haaste, -
onpa se Trumpin hallinto, mikä näyttää yhä epätodennäköisemmältä,-
tai Bidenin hallinto.
Haaste on päästä eroon puolueiden välisestä kiistelystä -
Amerikassa.
Se osittain vaikutti kantoihin molemmilla puolilla -
vaalien alla.
Se tulisi hylätä ja keskittyä Lähi-idän todellisiin tarpeisiin.
Biden on erittäin kokenut poliitikko.
Hän oli Israelin-ystävä senaatissa ja varapresidenttinä.
Hän on ollut mukana Lähi-idän päätöksissä pitkään.
Hänellä on joitain varauksia, -
jotka voivat aiheuttaa meissä huolta.
Ne liittyvät ihmisoikeustilanteeseen Saudi-Arabiassa ja Egyptissä.
Ne ovat oikeutettuja varauksia, -
mutta ne voivat johtaa linjauksiin, -
jotka jälleen vahvistavat islamistihaastajia.
Se olisi tietysti hyvin vaarallista.
Paljon riippuu siitä, ketkä täyttävät avainasemat, -
kuten kansallinen turvallisuus- neuvonantaja, ulkoministeri -
puolustusministeri. On ennenaikaista spekuloida vielä nimillä.
Ratkaisevaa on myös, ymmärtävätkö he täysimääräisesti ne vaarat, -
joita me nyt kohtaamme.
Näitä haasteita ja vaaroja on kahta eri tyyppiä.
Yksi on Iran, -
toinen Turkin provokaatiot itäisellä Välimerellä.
Se puolestaan määrittää, -
vahvistetaanko Yhdysvaltojen perinteisiä liittolaisuuksia -
Egyptin, Saudi-Arabian, Israelin ja Persianlahden avainmaiden kanssa -
ja rohkaistaan normalisointiprosesseja edelleen.
Voidaan myös valita toinen linja.
Obaman hallinnon viimeisinä vuosina käytiin kovaa väittelyä -
niin kutsutun arabikevään tilanteesta.
Hallinnon sisällä osa kannatti muita enemmän -
perinteisten voimasuhteiden muuttamista.
Minusta Biden ei kuulunut heihin.
Biden oli enemmän perinteisen näkemyksen kannalla -
hallinnossa, mukaan lukien puolustusministeri Gates.
Sen takia minä uskon, -
että kun he pohtivat tarkkasilmäisesti, -
mitä myönteistä he perivät Trumpin hallinnolta, -
he eivät ehkä pidä paljosta, mitä Trump on tehnyt kotimaassa -
eivätkä he pidä siitä, miten hän on kohdellut muita USA:n liittolaisia.
Mutta toivon ja uskon, että seuraava hallinto -
tarkastelee kunnolla myönteisiä tuloksia, -
kuten normalisointisopimuksia ja Aabrahamin sopimusta, -
ja hyväksyy ne.
Biden osoitti jo kampanjan aikana kannattavansa niitä.
Se on hyvä merkki.
Varapresidentti Biden on tuonut vahvasti esiin, -
että hän haluaisi neuvotella uudelleen Iranin ydinsopimuksen.
Hän käyttäisi perustana vuoden 2015 JCPOA-yhteistoimintasuunnitelmaa.
Samaan aikaan hän on kritisoinut Turkkia ankarasti.
Hän on tuominnut Turkin moneen otteeseen.
Turkin viranomaiset ovat siitä hyvin huolissaan.
Ja kuten tohtori Lerman mainitsi, hän ei ole ollut kovin halukas -
tukemaan tai luomaan kumppanuuksia Saudi-Arabian -
ja Egyptin kanssa niiden ihmisoikeustilanteen takia.
Se tietysti pohjautuu ihmisoikeusjärjestöjen näkemyksiin.
Voi olla, ettei Yhdysvallat aja kumppanuuksia tällä hetkellä.
Jos ja kun Yhdysvaltoihin nyt mahdollisesti -
muodostuu Bidenin hallinto, -
miten paljon tämä asia muuttaisi radikaalisti Lähi-itää?
Millaisia vaikutuksia sillä olisi Israeliin?
Toki Biden on pitkään tukenut juutalaisvaltiota -
ja Yhdysvaltojen juutalaisyhteisöjä, -
jotka tukevat voittopuolisesti demokraatteja eikä republikaaneja.
Pitää odottaa, jos Biden todellakin valitaan, -
miten hallinto muotoutuu -
paitsi sisäisesti henkilövalinnoissa, kuten tri Lerman mainitsi, -
mutta myös suhteessa kongressiin, erityisesti senaattiin.
Senaatti voi pysyä republikaaneilla.
Biden on ollut senaattori, ja hän tietää, miten toimia -
republikaanienemmistöisen senaatin kanssa.
Täytyy odottaa, millaista agendaa hän haluaa ajaa -
ja miten voimakas hänestä tulee -
verrattuna republikaani- enemmistöiseen senaattiin.
Jos Bidenin asialistan kärjessä on korkeimman oikeuden laajentaminen,-
silloin hänellä ei ole paljon poliittista pääomaa ulkosuhteissa.
Mainitsin aiemmin siirtymävaiheen.
Noin kuukautta ennen kuin Obama jätti Valkoisen talon, -
hän osallistui YK:n turvallisuusneuvoston päätökseen, -
joka ei ollut mieluisa Israelin hallinnolle. Päätös liittyi asutuksiin.
Emme tiedä, millaisia aloitteita voi vielä tulla, -
joista Netanjahun hallinto toivoo läksiäislahjaa Trumpin hallinnolta, -
ja millä lailla siihen reagoidaan.
Jokainen hallinto on sekoitus jatkuvuutta ja muutosta.
Trump ei ole ollut tyypillinen presidentti.
Hän teki hallinnossa täyskäännöksen.
Aiemmin kuulimme takaperin polkemisesta.
En itse aja pyörällä. En tiedä, kuinka pitkän matkan sillä voi peruuttaa.
Onko se joitain metrejä vai voidaanko peruuttaa kilometrejä?
Tavallisesti sen pitäisi olla hyvin lyhyt matka.
Biden oli mukana laatimassa JCPOA-yhteistoimintasuunnitelmaa -
presidentti Obaman, ulkoministeri Kerryn -
ja kansallisen turvallisuus- neuvonantaja Ricen kanssa.
Iranilaiset ja muut odottavat, -
että voidaan yrittää laatia uusi, paranneltu sopimus.
Khameini ei ole toistaiseksi antanut Ruhanin ja Zarifin neuvotella uusiksi.
Nyt kun hän näkee uuden hallinnon, -
kenties voimme nähdä, että jotain tapahtuu.
Se ei välttämättä ole haitallista Israelin intresseille.
Israelin puolustusvoimat ja sen suunnittelu- ja tiedusteluasiantuntijat-
puoltavat tällaista linjamuutosta.
Asiasta päättää tietysti viime kädessä kabinetti.
Mutta meidän ei välttämättä tarvitse pelätä -
paluuta Obaman ja Bidenin kauteen tai kausiin, -
koska monet israelilaiset suhtautuivat heihin aika myötämielisesti.
Vielä yksi asia. Danny Ajalon mainitsi yhden kauden presidenttiyden.
Se osuu luultavasti oikeaan, -
mutta Biden ei halua olla rampa ankka heti ensimmäisenä päivänä.
Hän voi ilmoittaa neljäntenä vuonna, ettei hän pyri uudelle kaudelle, -
kuten Lyndon Johnson teki v. 1968, mutta alussa se ei vaikuta.
Israelin tulisi siten satsata myös Harrisiin ja muihin demokraatteihin.
Vielä huomio USA:n juutalaisista.
Tänään julkaistun kyselyn mukaan juutalaisista 77 prosenttia -
kannatti Bidenia ja 21 prosenttia Trumpia.
Amerikassa. - Niin. Amerikan juutalaiset.
Heille Israel ei ollut vaikuttava tekijä. Covid ja talous olivat.
Kotimaan asiat. - Vain viisi prosenttia sanoi, -
että Israel on tärkeä tekijä äänestyspäätöksessä.
Lähettiläs Ajalon, -
tahdon ensiksi mainita erään asian Obaman hallinnosta.
Obama ei ollut yhtä myötämielinen -
viranomaisia kohtaan täällä Jerusalemissa presidenttikaudellaan.
Hän kuitenkin allekirjoitti suurimman sopimuksen, -
yhteisymmärryspöytäkirjan puolustusministeriössä.
Siihen tuli yksi lisäys, joka edellyttää, -
että kaikki Yhdysvaltain Israelille antama rahoitus -
kymmenen vuoden aikana -
investoidaan yksinomaan amerikkalaiseen sotilaskalustoon.
Aiemmassa sopimuksessa sallittiin se, -
että pieni osa olisi voitu investoida israelilaiseen infrastruktuuriin -
ja sotilaskaluston kehittämiseen.
Se loi enemmän työpaikkoja USA:han.
Sillä ei tuettu vain Israelia, vaan myös Amerikan taloutta.
Mutta tahtoisin siirtyä toiseen skenaarioon, -
joka on yhä mahdollinen.
Jos Trump tulee uudelleenvalituksi -
ja Trumpin hallinto jatkaa toiset neljä vuotta, -
mitä on odotettavissa Lähi-idässä?
Tuleeko jokin muutos, -
jossa paine Irania vastaan kasvaa -
ja tiettyjä näkökulmia ajetaan vieläkin pidemmälle -
tiettyjen tilannekehitysten valossa alueella?
Vai tulemmeko näkemään presidentin, -
joka on aiempaa halukkaampi kompromisseihin, -
joka pyrkii vahvistamaan perinnön ja joka ei palauta joukkoja Lähi-itään-
vedettyään niitä pois paljon -
siirtyessään pehmeään voimaan ja diplomatiaan?
Sanoisin, että Trumpin toinen kausi on tällä hetkellä epätodennäköinen -
mutta edelleen mahdollinen.
Täällä Lähi-idässä ja koko maailmassa tullaan laskeskelemaan, -
miten Yhdysvaltojen linja jatkuu tästä eteenpäin.
Sitä on hyvin vaikea ennustaa, -
koska Trump itse on hyvin arvaamaton.
Hän on sanonut jatkavansa Iranin maksimaalista painostusta, -
mutta kerran kampanjansa aikana hän sanoi tarjoavansa Iranille -
parasta sopimusta, josta he voivat unelmoida.
Jos Trump saa jatkaa virassa ovaalissa huoneessa Washingtonissa,
Iranilla ei uskoakseni ole muuta vaihtoehtoa -
kuin tulla neuvottelupöytään ja aloittaa neuvottelut.
Vielä ei tiedetä, onko neuvottelujen tulos sitten sellainen, -
josta Bibi Netanjahu ja hänen hallintonsa -
sekä Israelin puolustusviranomaiset unelmoivat.
Aivan kuten edellä mainitsimme Bidenista, -
joka voi olla yhden tai kahden kauden presidentti, -
myöskään Trumpilla ei toisella kaudella ole -
rajoituksia tai poliittisia kahleita, mitä ikinä hän päättääkin tehdä.
Hänellä on suuri kunnianhimo ja henkilökohtainen toive -
jättää jälki historiaan -
ja Lähi-idän arkkitehtuuriin.
Hän saattaa olla aika joustava, -
mitä tulee sopimukseen Iranin kanssa.
Sanoisin, että päinvastoin Biden, -
ja minulla oli myös ilo jutella Bidenin erään neuvonantajan kanssa, -
joka voi saada virallisen roolin mahdollisessa Bidenin hallinnossa.
Hän sanoi selvästi, ettei Biden palauta automaattisesti JCPOA-sopimusta.
Hän asettaa ehtoja. Ja aika ristiriitaisesti, tai sitten ei, -
se voi olla helpompaa Bidenille painostaa ja patistaa iranilaisia, -
koska hän voi helposti koota kansainvälisen rintaman.
Eurooppalaiset työskentelevät Bidenin kanssa siinä, -
missä he eivät työskennelleet Trumpin kanssa.
Meillä ei ole kovin kauan aikaa. Haluan kuulla tri Lermanin kommentin.
Aikaa on alle kaksi minuuttia.
Sen lisäksi, mitä lähettiläs Ajalon juuri sanoi, -
miten Israelin ja sunnimaiden suhteet tulevat vahvistumaan -
Trumpin hallinnon alaisuudessa?
Onko olemassa kysymys, jos Trump jatkaa toiselle kaudelle, -
onko olemassa kysymys -
esimerkiksi F35-hävittäjien kaupan kapasiteetista -
Washingtonissa?
Olen sitä mieltä, -
että mitä ikinä lopulta tapahtuukin Iranin suhteen, -
Israel on nyt ratkaisevan tärkeä -
monien maiden turvallisuuden ja vakauden kannalta alueella.
Qatar pelailee Turkin kanssa, mutta kaikki muut ovat nyt osin riippuvaisia -
uudesta voimien ryhmittymisestä, johon Israel kuuluu erottamattomasti.
Se jatkuu, istuipa Valkoisessa talossa kuka tahansa.
Israelin täytyy säilyttää strateginen asemansa, -
mukaan lukien valmius säilyttää uskottava sotilasuhka -
Irania vastaan tietyissä olosuhteissa, -
sillä tämä on itsessään Israelin uuden aseman kulmakivi Lähi-idässä.
Kyse ei ole siitä, että ollaan kivoja toinen toiselle, -
vaikka se on tärkeää ja hyödyllistä. Kyse on strategisesta voimasta.
Ikävä kyllä meidän täytyy lopettaa tähän. Tilanne tietysti elää edelleen.
Jatketaan analyytikkomme kommenteista toisella kerralla.
Kiitos, tohtori Lerman, lähettiläs Ajalon ja Amir Oren, -
että olitte mukana keskustelemassa Yhdysvaltojen presidentinvaaleista.
Kiitos myös katsojille seurasta! Näkemiin!
Suomennos: Marianne Tenetz