Tervetuloa Jerusalem studioon!
Kun Hamas-johtaja Yahya Sinwar määräsi murhanhimoiset joukkonsa -
hyökkäämään Negevin rauhaisiin kyliin viime lokakuussa, -
hän odotti kaikkien muslimien Israelin naapurissa seuraavan perässä.
Sinwar pettyi laimeaan reaktioon, -
joka esti Israelia keskittämästä kaikkia joukkojaan Gazaan, -
mutta ei luonut toista uutta taistelurintamaa.
Nyt kuitenkin johtuen Israelin ja Iranin välisestä yllättävästä konflitkista -
Sinwarin toive voi olla lähempänä.
Miten merkittävä vaikutus Iranilla on konflitkiin -
suoraan ja välillisesti eri ryhmien kautta?
Onko Israel onnistunut murtamaan saarron Amerikan avustuksella?
Aiheesta keskustelevat Yhdysvalloista, Washington DC:stä -
tr. Michael Doran Washingtonin Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan -
turvallisuusneuvoston vanhempi johtaja, -
joka parhaillaan toimii Hudson-instituutissa -
Lähi-idän rauhan ja turvallisuuden keskuksen johtajana.
Kiitos, ilo olla mukana!
Tervetuloa Keski-Israelista myös reservin prikaatinkenraali -
Yossi Kupperwasser, entinen IDF:n tiedustelun tutkimusosaston johtaja -
sekä Israelin strategisten asioiden ministeriön johtaja.
Tällä hetkellä hän toimii Jerusalemin julkisen asiain keskuksen -
Lähi-idän projektipäällikkönä.
Kiitos, ilo olla mukana!
Studiossa on tuttuun tapaan TV7 toimittaja herra Amir Oren.
Amir, taustoittakaa meille aihetta.
Jonathan, kutsuit sitä Sinwarin unelmaksi.
Sitä ennen se oli Qassem Suleimanin unelma -
yhdistää kaikki rintamat.
Teoriassa se toteutuikin, mutta ei käytännössä, -
koska Hizbollah luultavasti Iranin ohjeistamana -
ei aloittanut täysimittaista hyökkäystä Galileaan.
Viimeisten 6 kk aikana olemme nähneet vain pieniä yhteenottoja.
Raketteja ja ohjuksia on tietysti ammuttu puolin ja toisin.
Israelin ilmavoimat iskee useampiin kohteisiin Libanonissa -
kuin Hizbollah Israelissa.
Olemme nähneet Iranin tukemia irakilaismilitioita kuten hutheja.
Sinwar ei kuitenkaan luultavasti ollut ajatellut tätä.
Yksi etu, jonka hän saa Israelin ja Iranin välisestä konfliktista, -
on se, että median huomio ei ole enää Gazassa.
Tällä hetkellä Sinwarilla ei ole niin suuria paineita.
Hän odottaa Israelin seuraavaa liikettä -
tai kansainvälisen yhteisön painostusta Israelia kohtaan.
Jos Israel harkitsee liikkeitään Iranin suhteen järkevästi ja rauhallisesti, -
se palaa myöhemmin ratkaisemaan Gazan tilanteen.
Kiitos herra Oren.
Kenraali Kupperwasser, -
Hamas hyökkäsi Israeliin 7.10., mikä johti sitä seuraaviin murhiin, -
taisteluihin ja sotaan ja muihin vaikutuksiin ympäri Lähi-itää.
Iran toimi kaiken takana -
ja toiminta johti lopulta Iranin viimeisimpään hyökkäykseen 13.4.
Iskussa ammuttiin myös ballistisia ja risteilyohjuksia Israeliin -
sunnuntaina 14.4.
Näettekö näiden tapahtumien välillä yhtäläisyyksiä?
Tämän sodan 1. päivästä lähtien Iran koulutti Hamasin terroristeja, -
antoi heille aseita ja taloudellista tukea hyökkäyksen toteuttamiseksi.
Iran ohjeisti heitä iskun toteuttamisessa.
Valmistelujen takana oli myös kenraali Zahedi, joka menehtyi juuri -
Damaskoksessa muutama päivä sitten.
Hänet tunnettiin myös nimellä Hasan Mahdavi.
Tämä ei kuitenkaan ollut Iranin operaatio, -
koska Iran ei sanellut Hamasille iskun aikataulua.
Myös Iran oli yllättynyt iskun ajan- kohdasta aivan kuten kaikki muutkin.
Hamas ei kertonut kenellekään iskun tarkkaa ajankohtaa.
He pelkäsivät, että jos he paljastavat sen ulkopuolisille, -
tieto kulkisi Israeliin ja se pilaisi koko operaation.
Iskun toisesta päivästä lähtien Iran on kuitenkin ollut tiiviisti mukana.
He eivät enää pelkästään tarjonneet resursseja iskun toteuttamiseksi.
He suunnittelivat sodan Iranin ja sen tukijoukkojen -
ja Israelin ja sen tukijoiden välillä.
He ottivat mukaan sekä Hizbollahin että huthit, -
ja myöhemmin Irakin militiat.
Tavoite oli estää Israelia ajamasta Hamasia pois Gazasta.
Tämä on kaiken taustalla.
Iranin toiminnan tavoite on yrittää pitää Hamas Gazassa.
Yksi keino tähän on painostaa Israelia suoraan, -
ja toinen on painostaa presidentti Bidenia.
Hän ei halua tämän konfliktin laajenevan täysimittaiseksi sodaksi, -
joten Iran toivoo, että hän estäisi Is- raelia ajamasta Hamasia pois Gazasta
Tämä on kaiken taustalla.
Iran on viime viikkoon asti pelannut tätä peliä tietyillä säännöillä.
Iran hyödynsi tukijoukkojaan -
ja me hyökkäämme niitä vastaan. Osumme ehkä ajoittain iranilaisiin, -
mutta emme tarkoituksella.
Näitä sääntöjä noudatettiin viime aikoihin asti.
Jossain vaiheessa Iran yritti venyttää pelisääntöjä, -
osallistamalla Irakin militiat ja lähettämällä edistyksellisiä aseita -
palestiinalaisterroristeille Juudeaan ja Samariaan -
ja Palestiinalaishallinnon alueille.
Onnistuimme estämään toisen hyökkäyksen -
ja minimoimaan Irakin militioiden aiheuttamat vahingot.
Emme kuitenkaan halunneet sääntöjä venytettävän näin paljon.
Välitimme Iranille viestin, ettemme aio pelata heidän säännöillään.
Jos he haluavat venyttää sääntöjä, mekin voimme tehdä niin.
Käytimme hyväksi Mahdavin vierailua Damaskoksessa -
ja surmasimme iskun takana olleen henkilön -
ja osan hänen seurueestaan.
Nyt Iranille herää kysymys, mitä seuraavaksi?
He päättivät, että täytyy keksiä uudet pelisäännöt.
He tiesivät, ettei niin tulisi tehdä ja ovat vältelleet sitä pitkään.
He tiesivät sen olevan vaarallista.
Kuitenkin he päättivät ryhtyä siihen.
He olivat kovan painostuksen alla.
He olivat juuri menettäneet komentajansa.
Vallankumouskaarti painosti ylintä johtajaa ryhtymään kostotoimiin -
hinnasta, jonka he ovat joutuneet maksamaan vuosien ajan.
Samalla he näkivät mahdollisuuden, -
koska he uskoivat Israelin ja Yhdys- valtojen välillä olevan jännitteitä, -
minkä vuoksi Yhdysvallat ei tukisi Israelia hyökkäyksen sattuessa.
He eivät olleet pitkään aikaan nähneet presidentti Bidenin toimivan.
Tämän jännitteen takia he näkivät mahdollisuuden, -
huolimatta omista ongelmistaan.
He ymmärsivät, että Israelilla on vahva ohjuspuolustusjärjestelmä, -
joten he päättivät hyökätä massiivisesti.
He ampuivat Israeliin niin suuren määrän ohjuksia, -
että vaikka vain 5% niistä osuisi kohteeseen, ne aiheuttaisivat -
suurta vahinkoa ja pelottelisivat Israelia etenemästä Gazassa.
Lopputulos oli kuitenkin aivan päinvastainen.
Opimme tästä, että meidän tulee saattaa Gazan tilanne päätökseen.
Toivon, ettei Yhdysvallat painosta meitä enää niin paljoa -
hidastamaan tätä operaatiota, jotta pystymme vihdoin sen tekemään.
Tr. Doran, haluaisin kuulla myös teidän näkemyksenne tähän.
Lauantaina 13.4. -
Iranin alainen Hizbollah ampui ensim- mäisen sarjan raketteja ja ohjuksia -
Libanonin alueelta Israeliin.
Muutamaa tuntia myöhemmin -
Iranin islamistinen tasavalta tuli mukaan -
ja ampui noin 170 lennokkia -
sekä monia muita ohjuksia, -
myös Irakista, Jemenistä ja Syyriasta.
Oliko Hizbollahin alkuperäinen tulitus -
Iranin iskusta erillinen?
Oliko Iranin isku pelottelua -
laajemmasta konfliktista, -
joka voisi hävittää sen strategisimman työkalun eli Hizbollahin?
Kiitos Jonathan!
Ensiksikin, yhdyn kaikkeen, mitä kenraali Kuperwasser juuri sanoi.
Arvostin erityisesti, että hän korosti Iranin ja Washingtonin välisiä -
kahdenkeskisiä suhteita.
Tämä on se oleellinen tausta, -
jota vasten tarkastelemme tätä koko sotaa, -
ja erityisesti viime viikonlopun tapahtumia.
Oliko tämä operaatio Teheranin mielestä onnistunut vai ei?
Se ei mittaa sitä sotilaallisin tuloksin.
Se oli tietysti pettymys, että Israel torjui suurimman osan heidän -
lennokeistaan, ballistisista ohjuksistaan ja risteilyohjuksistaan.
Iran arvioi koko poliittis-sotilaallista kuvaa.
Tämän jälkeen Iran on erityisen iloinen siitä, -
että Yhdysvallat hillitsee Israelia.
Iran ei halunnut Hizbollahin osallistuvan merkittävällä tavalla -
viime viikonlopun konfliktiin.
Aivan kuten sanoit, -
se ei halunnut oikeuttaa Israelin laajamittaista sotaa -
Libanonissa.
Se vahingoittaisi enemmän sotilaallista valtatasapainoa -
kuin mikään muu.
Hizbollah on Iranin suurin ase Israelia vastaan.
Ei kuitenkaan unohdeta, -
että Hizbollah hyötyy myös amerikkalaisten suojasta.
Amerikkalaiset ovat toistuvasti pyytäneet Israelia välttämään sotaa -
Libanonissa.
He käynnistivät hiljaisen, mutta merkittävän diplomaattisen aloitteen -
Amos Hochsteinin johdolla uuden sopimuksen solmimiseksi -
pohjoisrajalla.
Ei mennä yksityiskohtiin, mutta lyhykäisyydessään -
Israelin tulisi tehdä alueellisia myönnytyksiä Libanonille -
ja kansainvälinen yhteisö sijoittaisi Etelä-Libanoniin ja Hizbollahiin.
Vastineeksi Hizbollah perääntyisi Litani-joen pohjoispuolelle.
Tämä sopimus on tuomittu epäonnistumaan.
Se, että amerikkalaiset yrittävät edistää sitä, kertoo Israelille, -
että heidän tulisi käyttää diplomatiaa, ei voimakeinoja.
Iran arvostaa sitä, että amerikkalaiset hillitsevät Israelia eivätkä halua -
menettää tätä asemaa.
Meidän tulisi varoa yliarvioimasta sotilaallista menestystä, -
jonka Israel saavutti viikonloppuna.
Israel osoitti suurta voimaa ohjuspuolustuskyvykkyydessään.
Iranin hallinto rakentuu kuitenkin hyökkäyspolitiikkaan.
Heidän lennokkinsa ja ohjuksensa ovat tuhoisia, -
joihin kenelläkään ei ole helppoa ratkaisua.
He pystyvät voittamaan minkä tahansa puolustuksen, jos he todella haluavat.
Tässä on ajattelemisen aihetta.
Iran olisi voinut jatkaa tätä hyökkäys- tahtia monta päivää, jopa viikkoja.
Tänä viikonloppuna Israel käytti 1,5 mrd dollaria -
torjuakseen vain yhden päivän verran Iranin ohjuksia.
Iran pystyy ylläpitämään tätä tahtia sa- maan aikaan Ukrainassa ja Israelissa.
Tämä loppuu vain, jos ne asiat, joita Iran arvostaa, -
ovat uhattuina.
Iran on kuitenkin kahden Bidenin opin suojassa.
Ensimmäinen on, että Iran voi ampua mihin tahansa valtioon -
ballistisia ja risteilyohjuksia ja lennokkeja, -
mutta kukaan ei voi ampua Iraniin Iranissa.
Tämä opittiin viime viikonloppuna.
Toinen Bidenin hallinnon oppi on, -
että Yhdysvallat voi pelotella Irania toimimasta joko puolustuksen keinoin-
tai surmaamalla arabeja.
Kun Yhdysvallat iskee hutheja tai muita Iranin tukijoukkoja vastaan, -
se iskee vain matalan tason arabikohteisiin, ei iranilaisiin.
Tällä on suuri arvo Iranille, ja he haluavat pitää siitä kiinni.
He haluavat jatkaa Israelin painostusta Amerikan suojan takana.
Saanen toistaa Henry Kissingerin sanoja, -
"jos haluat voittaa vihollisesi strate- gisesti, tee jotain odottamatonta."
Herra Oren?
Laajentaisin hieman kenraali Kupperwasserin aiempaa kommenttia,
ettei Sinwar halunnut paljastaa salaisuuttaan kenellekään, -
koska pelkäsi Israelin tiedustelun saavan tietää.
Tämä on mielenkiintoinen tapaustutkimus ja oppitunti -
kansainvälisestä politiikasta.
Jos palataan Saddatin ja Assadin v. 1973 valmisteluihin, -
he päättivät salata iskun päivämäärän ja hetken kuningas Husseinilta.
Samoista syistä kuin Sinwar päätti pitää tiedon itsellään, -
ja se on, miksi laajentaa liittolaisiaan, -
kun tieto voi vuotaa.
Luotetaan siihen, että ulkopuoliset tahot toimivat -
omien intressiensä mukaan, kun operaatio alkaa.
Jordanialla oli kovat paineet.
Samoin tälläkin hetkellä nk. vasta- rintaliikkeillä on kova painostus.
Ei ollut väliä, tiesikö Hizbollah salaisuuden.
Kun sota alkoi, sen piti laskelmoida, halusiko se osallistua vai ei.
Sitoumus ei olisi muuttanut mitään.
Itse asissa Saddatin piti tehdä kompromissi Assadin kanssa -
hyökkäyksen aikataulusta 6.10.
Sinwar toimi melko viisaasti -
uskoessaan muiden tulevan mukaan, vaikkeivät tienneet salaisuudesta.
Kenraali Kupperwasser, olen samaa ieltä teidän kaikkien -
arvioiden kanssa.
Kiitos! Pelkäsin jääväni ulkopuoliseksi.
Kenraali, mitä luulette Sinwarin ajatelleen, -
kun Iran yritti alun perin hyökätä Israeliin, mutta epäonnistui?
Kostoisku jäi kytemään ja strateginen tilanne -
johti konfliktin eskaloitumiseen.
Mikä on meidän asemamme konfliktin eskaloitumisessa?
Erittäin suuri.
Iranin asettamat uudet pelisäännöt mahdollistavat laajamittaisen -
sodan välttämisen.
Israel ja Iran ovat ottaneet jo yhteen.
Sinwariin kohdistuu kuitenkin edelleen kovat paineet.
Iran on korostanut, että se yrittää iskeä sotilaskohteisiin.
Jos tässä konfliktissa isketään sotilas- ei siviilikohteisiin, -
se pysyy hallinnassa.
Se on vaarallista ja voi tulevaisuudessa levitä käsiin.
Toistaiseksi se on hallinnassa.
On tärkeä tarkkailla, miten pitkälle Israel ryhtyy kostotoimissaan.
Uskon Israelin lähettävän selvän viestin, -
että me voimme pelata samaa peliä Iranin mailla, -
ja Iran on Israelia haavoittuvaisempi.
Se ei kuitenkaan tarkoita, että otamme kaikki keinomme käyttöön.
Tämän viestin pohjalta tärkein tavoitteemme nyt on -
muodostaa alueellinen ja kansainvälinen liittouma -
painostamaan Irania ja varsinkin sen ydinohjelmaa.
Teillä on ymmärtääkseni toinen jakso tästä ydinohjelmasta.
Kuvitelkaa, jos Iranilla olisi nyt ydinase.
Meidän täytyy pysäyttää Iran ennen kuin he pystyvät tuottamaan -
ydinaseen lyhyellä aikavälillä.
Tarvitsemmekin liittouman estämään Irania tekemästä tätä.
Yhdysvaltojen ja länsimaiden lähettämä viesti on aivan liian heikko-
painostaakseen Irania.
Jopa lauantain tapahtumien jälkeen -
kansainvälinen yhteisö vieläkin uskoo vanhaan peliin, -
että olemalla kiltti Iranille, saadaan aikaan tuloksia. Tämä on järjetöntä.
Kuten sanoit, meillä oli jakso aiheesta Iranin ydinohjelma, -
missä mukana olivat tr. Olli Heinonen ja tr. Uzi Arad.
On erittäin tärkeä korostaa sitä mitä sanoitte, kenraali Kupperwasser.
Tr. Doran, kun puhumme ydinaseen saavuttamisesta, -
ja sen mahdollisuuksista, -
Washingtonin ja Euroopan tämän- hetkisessä poliittisessa ilmapiirissä, -
tiivistääkseeni edellistä Jerusalem studio-jaksoamme, -
viesti oli erittäin selkeä ja kiireellinen.
On välttämätöntä pysäyttää tai rajoittaa Iranin kykyä saada ydinase.
Epäilen, että Washingtonissa olisi tähän tällä hetkellä halukkuutta.
Ei siellä olekaan.
Amerikkalainen politiikka on purkautumassa.
Siihen vaikuttavat Israelin ja Iranin välisten jännitteiden kasvaminen.
On ihmisiä, jotka ajattelevat samoin kuin me.
Me odotamme Bidenin hallinnon ja Euroopan sanovan, -
että meidän pitää pelotella Irania vastahyökkäyksillä -
tai vakavilla taloudellisilla pakotteilla.
Kun Bidenin hallinto punnitsee vaihto- ehtoja, se perääntyy kauhuissaan.
Trumpin asettamat vakavat taloudelliset pakotteet -
tulisivat nostamaan öljyn hintaa.
Iranin öljy pitäisi poistaa mark- kinoilta. Iran myy paljon Kiinaan.
Biden ei halua öljyn hinnan nousevan marraskuun vaalien takia.
Hän pelkää myös, että jos hän asettaa taloudellisia pakotteita -
tai ryhtyy sotilaalliseen hyökkäykseen Irania vastaan, -
Iran hankkii ydinaseen nopeasti.
Tavallaan Iran saa jo osan ydinaseen tuomista eduista, -
vain koska se on lähellä ydinaseen saamista.
Pelkästään ydinaseen kynnyksellä oleminen pelottaa Yhdysvaltoja.
Kolmas syy, miksi Biden ei halua konfliktia Iranin kanssa on se, -
että meillä on ennennäkemättömän pieni määrä -
Yhdysvaltojen sotilaita Lähi-idässä.
En tiedä tarkkaa lukua, koska se on laskenut 7.10. sodan jälkeen.
Yleisesti ottaen Yhdysvaltojen sotilaiden määrä Lähi-idässä -
on nyt alhaisimmillaan 20 vuoteen.
Euroopassa on sota meneillään, ja Taiwanissa on sodan mahdollisuus.
Armeija haluaa Lähi-idän tilanteen rauhoittuvan.
Johtopäätös siis on, että paras tapa vähentää jännitteitä Lähi-idässä on -
lopettaa Gazan sota.
Olen samaa mieltä, että Israelin täytyy mennä Raffaan -
ja näyttää maailmalle, että se aikoo sen tehdä.
Hamasin voittaminen on erittäin tärkeää länsimaille.
Washingtonissa tullaan kohtaamaan vastarintaa.
Kysymys kuuluu, miten paljon viikon- lopun tapahtumat herättivät ihmisiä -
Washingtonissa ymmärtämään, että mitä enemmän he painostavat -
Israelia olemaan menemättä Raffaan, -
sitä enemmän se kannustaa Irania konfliktiin ja Sinwaria olemaan -
tekemättä sopimusta.
Seuraavan viikon aikana näemme, ovatko he ymmärtäneet tämän.
Hallinto joutuu samanaikaisesti käsittelemään monenlaista painetta, -
koska sen strategia on purkautumassa.
Täytyy aina muistaa, että Israelin täytyy mennä Raffaan, -
Egyptin ja Gazan väliseen rajakaupunkiin, -
arabien, ei länsimaiden näkökulmasta.
Todellisuus ei niinkään ole reaalipolitiikkaa, vaan humanismia.
Kyse on kyvystä elää haastavassa tilanteessa jossain kaukana, -
kunhan se ei ole meidän takapihallamme.
Ohjelma on loppumassa. Herra Oren?
Yksi hämmentävä yksityiskohta.
Kuten sanottu, Iran hyökkäsi vain sotilaskohteisiin.
Mutta ainakin yksi ei-israelilainen asiantuntija näki satelliittikuvissa -
vahinkoja lähellä Dimonan ydinreaktoria.
Jos he osuvat siihen, vaikkei siitä mitään vahinkoa tulisikaan, -
se antaisi Israelille syyn hyökätä Iranin ydinlaitoksiin.
Iranin käytös on siis hyvin hämmentävää.
Aikamme on lopussa.
Kiitos kenraali Kupperwasser, tr. Doran ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin! Nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen
Olen Doron Gavish ja olen palvellut Israelin ilmavoimissa 30 vuotta.
Viimeisenä johdin Israelin ilma- ja ohjustorjuntaa -
silloin, kun Rautakupoli otettiin käyttöön Israelin puolustuksessa.
Tämän ansiosta voin jakaa asiantuntemustani TV7-tiimille.
Tällainen keskustelualusta on erittäin tärkeä.
Puhumme kansainvälisestä tilanteesta ja Israelista -
sekä aiheisiin liittyvistä eri näkökulmista.