Tervetuloa Jerusalem studioon!
Lähi-itä ja talvi 2024 todistaa muutoksen ja jatkuvuuden vaihtelusta.
Perustekijät tapahtuivat vuosi sitten ja paljon aiemmin.
Myös uusia tekijöitä on mukana, -
kuten Gazan sota, Israelin ja Hizbollahin välinen konflikti, -
huthit ja Iranin puolella olevat muut joukot sekä -
Yhdysvaltojen vastatoimet Jemenissä, Irakissa ja Syyriassa.
Miltä näyttää alueen tämänhetkinen geopoliittinen kartta -
ja mitkä todennäköiset tekijät edistävät tai hidastavat sitä?
Aiheesta keskustelevat Alankomaista -
maan entinen ulkoministeri professori Uri Rosenthal, tervetuloa!
Kiitos, ilo olla mukana!
Tervetuloa myös Keski-Israelista -
reservin prikaatinkenraali Yossi Kupperwasser, -
Jerusalemin julkisen sanan keskuksen Lähi-idän projektijohtaja, -
joka on entinen Israelin strategisten asioiden ministeriön -
sekä IDF:n tiedustelun tutkimus- ja kehitysosaston pääsihteeri.
Kiitos, ilo olla täällä!
Studiossa on TV7 toimittajamme herra Amir Oren.
Mitkä ovat viimeisimmät tapahtumat Lähi-idässä?
Taustoittakaa meille aihetta.
Kuten tiedätte, kaikki me Lähi-idässä -
pidämme Lähi-itää maailman, ellei jopa maailmankaikkeuden, napana.
Raamatun aikoina ehkä näin olikin.
Meidän tulee kuitenkin olla vaatimattomampia ja ymmärtää, -
että vaikka monet sodat myös viime aikoina ovat alkaneet täällä, -
kohtalomme riippuu todennäköisesti ulkopuolisista tapahtumista -
ja toimijoista.
Pian vietetään Venäjän ja Ukrainan sodan alkamisen 3. vuosipäiväää -
kahden vuoden sotimisen jälkeen.
Yhdysvallat pitää Kiinaa lähimpänä kilpailijanaan -
ja uskoo sen olevan kaikkein vaarallisin valtio, -
koska se voi hyökätä Taiwaniin.
Yhdysvalloissa taas järjestetään tasan 9 kuukauden kuluttua -
presidentinvaalit.
Siellä pidetään myös useita kongressivaaleja, -
joissa valitaan kongressin edustajat ja kolmasosa senaatista.
Nämä kaikki tapahtumat vaikuttavat myös Lähi-itään.
Näin ollen alueen geostrateginen tilanne riippuu siitä, -
mitä me israelilaiset, arabit ja iranilaiset teemme.
Lisäksi ja ehkä ennemminkin -
tulee analysoida suurvaltojen osallisuuden vaikutusta -
tämänhetkisiin tapahtumiin.
Niinpä ehkä tämän viikon tärkein tapahtuma -
oli ulkoministeri Blinkenin Lähi-idän vierailu.
Vaikkakin se oli vain yksi muiden vierailujen joukossa, -
joista yhdessä mukana oli myös presidentti Bidenin -
Gazan sodan aivan alussa.
Siitä huolimatta Blinken tapasi Saudi-Arabian, Egyptin, Qatarin -
Israelin ja palestiinalaishallinnon johtajia.
Ehkä hän palaa presidentti Bidenin luo ja esittää realistisemman näkemyksen
siitä, mikä on mahdollista Lähi-idässä.
Tulisiko heidän pyrkiä edistämään asioita jo ennen vaaleja -
vai ehkä odottaa rauhassa vuosi loppuun -
ja katsoa marraskuussa, valitaanko Biden toiselle kaudelle -
vai tuleeko hänen republikaanihaastajastaan presidentti.
Tällä hetkellä näyttää siltä, että Yhdysvaltojen korkeimman oikeuden -
päätöksestä riippuen, Donald Trumpis- ta tulee republikaanien ehdokas.
Epäilen suuresti korkeimman oikeuden puuttumista asiaan.
Se on kuitenkin jo täysin eri kysymys.
Professori Rosenthal, haluaisin kysyä teiltä ulkopuolisen näkökulman -
Lähi-idän tilanteeseen. Luonnollisesti kaikki liittyy kaikkeen.
Ulkopuolisilla joukoilla on melko paljon vaikutusvaltaa -
alueen tapahtumiin.
Se on kuitenkin vain monen tekijän summa, joka taas vaikuttaa -
moneen asiaan Lähi-idässä.
Kuvailkaa tilannetta teidän näkökulmastanne.
Amir oli jo erittäin suorapuheinen.
Hän sanoi, että vaikka Lähi-itä on -
merkittävä, se ei ole kuitenkaan kaiken keskiössä.
Yhdysvalloille huolta aiheuttavat kolme keskeisintä aluetta.
Lähi-idän lisäksi on myös Ukraina, Venäjä -
ja Tyynellämerellä Taiwan.
Minun näkökulmani on seuraava.
Kun katsomme maailman suurvaltoja,-
näemme ehdottomasti toisaalta, -
länsimaiden näkökulman, -
joka sisältää myös esimerkiksi Japanin, Etelä-Korean -
sekä Australian ja Uuden-Seelannin.
Toisaalta meillä on myös -
amalgaami valtioita, -
kuten Kiina ensimmäisenä, -
toisena Venäjä -
ja kolmantena Pohjois-Korea.
Sanon tarkoituksella tällä tavalla, -
koska nyt laittaisin Iranin samalle tasolle Venäjän kanssa.
Iran on nyt suurvalta.
Se puhuu isoista ja konkreettisista asioista.
Tällä hetkellä on erittäin mielenkiintoista, kun kuulin, -
että Iran suunnittelee neljättä ydinlaitosta Esfahaniin.
Kun katsoo, miten asiat liittyvät toisiinsa, -
mieleeni tulee heti se, -
kun puhuttiin Israelin ja Saudi-Arabian välisestä rauhansopimuksesta, -
Saudi-Arabialla oli kaksi ehtoa, -
joista ensimmäinen oli palestiinalaiskysymys.
Toinen oli, että Saudi-Arabia halusi -
saada tukea ydinenergian kehittämiselle -
omalla maaperällään.
Näemme siis, miten kaikki liittyy toisiinsa.
Kerron vielä muutaman asian maailman näkökulmasta.
Kuulin erittäin epämukavan lauseen -
yhdeltä Yhdysvaltain asiantuntijoilta, -
jonka mukaan yksi maailman tämän hetken suurimmista ongelmista -
on Yhdysvallat vs. Yhdysvallat -
eli maa on jakautunut kahtia.
Se on erittäin epämukava ajatus.
Venäjän ja Ukrainan tilanne on enemmän tai vähemmän umpikujassa.
Se huolestuttaa myös Eurooppaa.
Kiinalaiset taas yrittävät olla hieman maltillisempia -
esimerkiksi vaikutusvallassaan Iraniin.
Kiinalle siinä on suora kaupallinen intressi.
Kiina, Venäjä ja Iran -
ovat nyt strategisesti tiiviisti linkittyneitä.
Pohjois-Korea on tietysti erittäin -
epämiellyttävä toimija tähän autokraattiseen ryhmään.
Tämä on liittouma, -
jossa osa on pahuuden akselissa, käyttääkseni Bushin ilmaisua.
Kenraali Kupperwasser, haluaisin seuraavaksi kysyä teiltä.
Kelaan hieman taaksepäin Bushin jälkeiseen hallintoon -
eli Obaman hallintoon.
Kaksi tärkeää elementtiä muovasivat Lähi-idän uudelleen.
Ensimmäinen on nk. Taustalla johtaminen, -
jolloin Bidenin hallinto astui taka-alalle -
ja antoi kumppaneidensa ja liittolaistensa hoitaa omat haasteensa-
kukin itsenäisesti.
Toinen on silloisen Obaman aikaisen ulkoministerin -
eli Hillary Clintonin lausunto, -
joka julisti käännöstä itään päin Tyynellemerelle -
vastatakseen pääasiassa Kiinan uhkaan.
Tämä johti siihen, että Lähi-idän valtiot alkoivat -
suojata omia intressejään ja varautua pahimaan, -
eli Yhdysvaltojen täydelliseen vetäytymiseen Lähi-idästä.
He alkoivat siirtää omia resurssejaan tämän uhan hoitamiseen.
Kilpailuasetelma kuitenkin on strateginen, -
ja itse asiassa globaali.
Siksi Lähi-itä ei voinut odottaa suunnanmuutosta, ja alkoi nähdä -
Kiinan lisäävän alueellista vaikutusvaltaansa.
Myös Venäjä alkoi lisätä vaikutusvaltaansa alueella.
Sen seurauksena Lähi-itä on tänä päivänä -
paljon pahemmassa tilanteessa -
kuin koskaan ainakaan viimeisten 20 vuoden aikana.
En usko, että Lähi-itään tulee tyhjiötä.
Kun Yhdysvallat alkoi edes ajatella vetäytymistä Lähi-idästä, -
uudet joukot tulivat tilalle heidän mukanaan Kiina ja Venäjä.
He yrittivät hyötyä amerikkalaisten vetäytymisestä.
Tämän hetken tilanne johtuu osittain nimenomaan tästä.
Koska Lähi-idällä on suuri vaikutus -
maailman tapahtumiin ja käyttäytymiseen.
Lähi-idässä vaikuttavat radikaalit islamistiset voimat, -
varsinkin Iran, -
pyrkivät muuttamaan maailmaa.
He ovat sitoutuneita tähän yhdessä muiden vähemmän ideologisten -
joukkojen kanssa, joilla on sama tavoite, kuten Kiina ja Venäjä.
He tekevät yhteistyötä Iranin, Venäjän ja Kiinan kanssa -
ja jossain määrin myös Pohjois-Korean, -
muuttaakseen maailman järjestystä.
Amerikkalaiset ymmärtävät pelin hengen.
He kuitenkin pitävät Lähi-itää vähäpätöisenä alueena.
Se ei tule onnistumaan.
Näemme, mitä tapahtuu parhaillaan huthien ja Irakin militioiden kanssa, -
joita Iran hallitsee.
Ne yrittävät haastaa amerikkalaisia -
ja pakottaa heidät ymmärtämään, -
että se joutuu mukaan Lähi-idän sotaan halusi se tai ei.
Tämä on tilanne tällä hetkellä.
Vaikka amerikkalaiset menettivät 3 sotilasta, -
he yrittävät vakuuttaa itselleen voivansa kostaa ilman, että heidät -
vedetään mukaan laajamittaiseen sotaan Lähi-idässä.
Huthit ja Iran eivät anna näin tapahtua.
He tulevat lisäämään painostusta amerikkalaisia kohtaan.
Kun he sanovat, etteivät halua sotaan, se on osoitus heikkoudesta, -
jota Iran käyttää hyödykseen.
Iran osaa hyvin käyttää suurvaltoja omien intressiensa ajamiseen.
He tekevät syvää yhteistyötä Venäjän, Kiinan ja jopa Pohjois-Korean kanssa.
He hyödyntävät näitä maita ajaakseen omia etujaan.
Kunhan heillä on jotain annettavaa vastineeksi, se tulee toimimaan.
Heillä onkin paljon annettavaa.
He voivat auttaa sotilaallisesti Ukrainan sodassa.
He voivat aiheuttaa amerikkalaisille tuhoja Lähi-idässä.
He hyödyntävät näitä muuttaakseen maailman järjestystä.
Paljon tietysti riippuu Yhdysvaltojen päätöksistä.
Sen vuoksi Yhdysvaltojen vaalit tulevatkin olemaan ratkaisevat -
sekä maailman että Lähi-idän tulevaisuudelle.
Kuitenkin ennen vaaleja --
Meillä oli juuri edellinen Jerusalem studion paneeli -
Iranin ydinohjelmasta.
Sanotaan hypoteettisesti, että kuukausi ennen vaaleja -
Iran suorittaisi ydinkokeen, mikä ei ole epätodennäköinen skenaario.
Mitä sitten?
Seuraavana päivänä Israel iskisi Iranin ydinlaitoksiin.
Ydinkoe ei tarkoita, että heillä olisi jo ydinase.
Katsotaan kuitenkin Yhdysvaltojen merivoimia -
ja epäsymmetristä kilpailua pienempien valtojen kanssa.
Kuten tiedätte, merivoimat ovat aina harjoitelleet -
isoja taisteluja varten -
kuten Sushima ja Midway.
2. Maailmansodan jälkeen sellaista taistelua ei ole kuitenkaan ollut.
Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton merivoimat eivät sotineet keskenään.
Heidän piti siis muuttaa taktiikkaansa.
Uuden taktiikan nimi oli "mereltä käsin".
Voimaa lähetetään mereltä käsin on se sitten ohjuksia, lentokoneita -
tai merijalkaväkeä -
johonkin maissa tapahtuvaan konfliktiin.
Presidentti Biden lähetti ihmeellisesti kaksi lentotukialusta -
erityisjoukkoineen itäiseltä Välimereltä Persianlahdelle.
Siinä on paljon tulivoimaa.
Katsokaa hutheja!
Ilman merivoimia he ampuvat merivoimien kohteisiin -
kuten aluksiin, jotka kulkevat Bab el Mandebin, -
Punaisenmeren ja Aidanin lahden läpi.
He ampuvat ohjuksia maa-asemistaan käsin.
Yhdysvallat kyllä kostaa, -
mutta Yhdysvaltojen merivoimien koko mahti sukellusveneet mukaan lukien -
ei riitä pelottamaan heitä.
Koko vallan käsite pitää uudelleen arvioida 2000-luvulla.
Tietysti työkalut tarvitsevat myös tarkoituksen.
Professori Rosenthal?
Amir puhui vallasta.
Lisäisin hieman yllättävän asian hänen viestiinsä.
Minua kiehtoo se, että nykyään näemme paljon -
valtioiden ulkopuolisia tahoja, jotka käyttävät valtaa -
kaikilla näillä kentillä.
Tarkoitan Iranin tukijoukkoja, -
niihin linkittyvää järjestäytynyttä rikollisuutta -
sekä kansalaisjärjestöjä, -
joilla on yhä enemmän vaikutusvaltaa ihmisten mielialaan ympäri maailmaa.
Tarkoitan myös liike-elämän toimijoita.
Huomioni kiinnittyy siihen, että Iran jälleen kerran, -
käyttää hyväkseen valtioiden ulkopuolisia toimijoita -
erittäin tehokkaalla tavalla.
Mainitsen vain pari esimerkkiä, -
kuten Hamas, huthit, -
Irakin ja Syyrian militiat.
Lisäksi he toimivat kansalaisjärjestöjen kanssa, -
joiden kanssa heillä on, uskokaa tai älkää, -
ihmisoikeuksiin perustuva suhde -
Gazan sodassa.
Valtiot eivät siis yksin ole maailmalla aktiivisia, -
vaan myös nämä valtioiden ulkopuoliset toimijat.
Lisään vielä yhden mielenkiintoisen asian.
Latinalaisessa Amerikassa -
Iran harjoittaa vaikutusvaltaansa järjestäytyneen rikollisuuden kautta.
Samaan aikaan islamistisella vallankoumskaartilla -
on myös omia ihmisiä sijoitettuna Venezuelaan.
Kyse ei siis ole pelkästään valtioista,-
vaan myös valtioiden ulkopuolisilla toimijoilla on oma roolinsa -
tämänhetkisessä maailmantilanteessa.
Kenraali Kupperwasser?
Olen erittäin huolissaan muutoksesta, joka tapahtuu, jos Iran päättää -
edistää sotilaallista ydinohjelmaansa.
He ovat varautuneet hankkimaan useamman ydinaseen, -
joita he pystyvät tuottamaan hyvin lyhyessä ajassa, -
5-6 asetta.
Tämä on erittäin huolestuttavaa.
Iran on osa liittoumaa, joka haluaa muuttaa maailman järjestystä.
Kun yhdistetään Iranin missio -
muuttaa maailmaa -
islamistisista syistä, -
sen kykyyn rakentaa ydinaseita, -
se on jo toisen kokoluokan kysymys.
Iran sivuuttaa kansainvälisen valvonnan -
ja maailman huolet heidän toiminnastaan.
He ovat jatkaneet 60 prosenttia rikastetun uraanin tuottamista.
Sitä ei tehdä vain huvikseen.
Iranin tapahtumat huomioiden -
on syytä pelätä, että Iran kulkee tuohon suuntaan.
Kukaan ei tiedä kauan heillä kestää rakentaa materiaaleista pommi.
Meidän tulee oppia yksi asia lokakuun 7. päivän tragediasta.
Emme saa aliarvioida kohtaamiamme uhkia.
Vaikkemme tietäisi jotain, se ei tarkoita, ettei sitä olisi olemassa.
Olen erittäin huolissaan tästä mahdollisesta kehityksestä.
Vielä huolestuttavampaa on, -
että Kiina ja Venäjä eivät tule estämään sitä -
läheisen yhteistyön takia, vaikka he sanovat vastustavansa sitä.
Päinvastoin he saattavat jollain tavalla auttaa Irania etenemään.
Tämä on Israelille suuri huolenaihe. Amir sanoi, -
että meidän tulisi hyökätä, kun näin tapahtuu.
Iran suunnitteli alun perin hankkivansa 5 ydinasetta.
Meidän tulee olla erittäin huolissaan tästä mahdollisuudesta.
Amerikkalaiset sanovat, etteivät anna sen tapahtua, -
mutta heidän haluttomuutensa osallistua sotaan Lähi-idässä, -
osoittaa, että amerikkalaisten sitoutumiseen ei kannata luottaa.
Tällä hetkellä tilanne on vaikea ja monimutkainen.
Tilanteesta tulee paljon monimutkai- sempi, jos Iran päättää edetä.
Ohjelma on lopussa. Annetaan aikaa vielä loppuanalyyseille.
Herra Oren, halusitte kommentoida?
Kenraali Kupperwasser ja me kaksi asumme Israelissa, -
ja Israelilla on tarpeeksi ongelmia omien naapureidensa kanssa.
Mutta entä professori Rosenthalin naapurit ICJ ja ICC?
Myös näiden tahojen kanssa Israel joutuu kamppailemaan.
Tarkoitatte Etelä-Afrikkaa? - Etelä-Afrikka oli laukaisualusta, -
mutta ongelma on nyt kahdessa oikeuslaitoksessa.
Se voi laukaista myös muita kysymyksiä, mikä on jo toinen aihe.
Professori Rosenthal?
Sanoisin vain, -
että on sattuman kysymys, -
että nämä kaksi oikeuslaitosta ovat Haagissa.
ICJ:n väliaikaiset toimenpiteet -
perustuivat erittäin puolueelliseen todistusaineistoon, -
mikä osoittaa, että ICJ on täysin -
upotettu YK:n rakenteisiin, joka on Israel-vastainen.
Vielä yksi pointti Iranista.
Mielestäni tämä on jatkuvan prosessin harjoitusta.
Kun toimin Alankomaiden ulkoministerinä -
vuosina 2011-12, -
tarina oli silloin täysin sama kuin nyt, -
paitsi tällä hetkellä tilanne on paljon tulenarempi.
Muistan, että 2011-12 -
Yhdysvaltojen hyökkäys Iraniin oli lähellä.
Tällä hetkellä näyttää siltä, -
että Bidenin hallinto -
on vielä varautuneempi -
monissa asioissa.
Sanoisin, että tässäkin tilanteessa Yhdysvallat on taas -
erittäin kriittisessä risteyksessä suh- teessa sen maineeseen maailmalla.
Amerikkalainen historioitsija Niall Ferguson -
keksi tunnetun lauseen, -
"Jos haluat rauhaa, varaudu sotaan".
Elämme myönnytyspolitiikan aikaa.
Se ei tunnu kovin lohduttavalta tällä hetkellä.
Kenraali Kupperwasser, 20 sekuntia.
Sanon vain yhden asian.
Ajatus siitä, että ratkaisu on pakottaa Israel kahden valtion ratkaisuun, -
jolloin palestiinalaiset terroriryhmät hallitsisivat palestiinalaisalueita, -
on väärä ja erittäin vaarallinen lähtökohta.
Aikamme on lopussa. Kiitos professori Rosenthal, kenraali Kupperwassser -
ja herra Oren. Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen