JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Nykyiset Hizbollahin iskut käynnistyivät Gazan sodan alettua.
Ne saattavat myös loppua sen kanssa -
mikäli Hizbollahin pääsihteeri Hassan Nasrallahia on uskominen.
Mutta hanan yksipuolinen kääntely ei sovi Israelin hallitukselle.
Ei myöskään sotavoimille eikä pohjoisen asukkaille -
joiden kylät ja kaupungit ovat ohjukset tuhonneet.
Status quohon palaaminen ei enää riitä.
Lopputuloksena voi olla sota jota kukaan ei halua.
Onko tilanteessa enää rauhanomaista ulospääsyä?
Aiheesta keskustelemassa -
kenraalimajuri (res.) Gershon HaCohen, -
mm. puolustusvoimien (IDF) armeijakunnan komentaja.
Tervetuloa.
eversti (res.), tohtori Anan Wahabi, -
Terrorismin vastaisen instituutin ylempi tutkija -
Reichmanin yliopistossa, sekä Haifan yliopiston luennoitsija.
Studiossa TV7:n toimittaja Amir Oren.
Pohjoinen rintama on ollut nyt keskipisteenä.
Siellä on tehty valmistelevia toimia sekä analyyseja jo pitkän aikaa.
Israelilla on paljon haasteita, etenkin etelässä.
Kysymys pohjoisesta on vielä täysin auki.
Miten aloittaa tämän päivän aiheemme -
pohjatyön tekemisestä (pohjoisella rintamalla)?
- On mielenkiintoista nähdä kuinka pohjoinen rintama on muuttunut.
Se on aiemmin keskittynyt pääasiassa Syyriaan.
Myös silloin kun Gershon oli 36. divisioonan komentajana.
Se toimi Golanilla ja toimi mahdollisen sodan keihäänkärkenä.
Mutta silloin Syyria hallitsi myös Libanonia.
Aina vuoteen 2005 saakka -
jolloin Libanonin pääministeri Rafik Hariri salamurhattiin.
Aina kuuden päivän sodasta ja etenkin Jom Kippur -sodasta lähtien -
eli yli 50 vuotta Libanonia on kiusannut -
joko palestiinalaisjärjestöt tai Hizbollah.
Nyt Syyria on palasina.
Mutta sen eteläinen areena on heräilemässä.
Iranin militiat ahdistelevat Israelia sieltä käsin.
Libanon on kuitenkin pohjoisen pääuhka.
Kuten sanoit, tilanne on kestämätön.
Kysymys kuuluukin voiko sitä pysäyttää.
Voiko pohjoisen tapahtumia vetää vielä takaisin?
Se ei ole hallitusten, esikuntien ja komentajien käsissä.
Se on jaloillaan äänestävien siviilien käsissä.
Jos pohjoisisraelilaiset eivät palaa yhteisöihinsä, -
jos ne ovat tuhoutuneet, -
ja panssarintorjuntaohjukset ovat ne tuhonneet, -
silloin Israel ei voi hyväksyä tilannetta.
Kysymys kuuluu ovatko Hizbollahin pääsihteeri Hassan Nasrallah -
ja hänen iranilaiset isäntänsä tarpeeksi järkeviä -
jotta päästäisiin jonkinlaiseen järjestelyyn.
Eläkkeellä oleva, arvostettu kenraali Uri Sagi -
on yksi Gershon HaCohenin edeltäjistä.
Hän johti samaa divisioonaa Golanin kukkuloilla.
Sagi totesi että on alueellisia kiistoja -
joissa libanonilaisilla voi olla oikeutettuja vaatimuksia.
Israelille ja Libanonille määritelty Sininen linja -
ei ole kansainvälinen raja.
Se on ainoastaan YK:n tunnustama linja, -
Israelin Libanonista peräytymisen jälkeen perustettu linja -
24 vuotta sitten.
Ehkä se toimii diplomaattisen keskustelun päänavauksena -
Israelin ja Libanonin välillä. Mutta ei Hizbollahin kanssa.
- Kaikella kunnioituksella mainitsemaasi kenraalia kohtaan -
mutta mielestäni se on harhakäsitys.
Hizbollah näkee koko Israelin alueen kiistanalaisena.
Siksi se ei lopeta toimintaansa pyynnöstä.
Se voi suostua ajoittaisiin tulitaukoihin -
mutta se ei lopeta toimintaansa ennen kuin koko Israel on valloitettu.
Kenraali HaCohen, mikä on sinun näkemyksesi -
Pohjois-Israelin tilanteesta.
Voimmeko vielä odottaa diplomaattista liikettä -
joka saisi osapuolet neuvotteluihin?
Voisiko kolmas osapuoli kuten USA tms. onnistua siinä?
Voisiko syntyä ratkaisu jossa Israel ei menetä pelotettaan -
lyhyellä tai pitkällä aikavälillä?
- Emme voi irrottaa pohjoisen rintaman tapahtumia -
etelärintamasta.
Hizbollah on oikeuttanut osallisuutensa tähän konfliktiin -
ilmoittamalla tukevansa Hamasia.
Israelia yhdistävä kokonaisuus tässä on -
että olemme sitoutuneet saavuttamaan sodan tavoitteet -
Gazan kaistaleella.
Siksi pohjoinen areena on nyt -
toissijainen tehtävä.
Sen tapauksessa odotan Israelin johdon puhuvan -
churchillmäiseen tapaan.
Sen pitää selittää suurelle yleisölle -
että olemme erittäin pitkässä sodassa.
Meidän pitää arvioida pohjoisen tapahtumia tässä yhteydessä.
Onnistuimme rajoittamaan -
lähes 100 000 pakolaisen kärsimyksiä.
Olemme omistautuneet täydellisen voiton saavuttamiselle -
etelärintamalla.
Sen jälkeen näemme mitä tulee tapahtumaan.
Jos haemme hermostuksissamme syytä aloitteeseen pohjoisessa, -
ja pyrimme isoon sotaan Libanonin kanssa, -
tuhoamme strategisen rakenteen -
jolla voidaan rajata tilannetta pohjoisessa, -
ja joka mahdollistaa keskittymisen etelärintamaan.
Kevään ja kesän mittaan näemme -
millaiseksi tilanne kehittyy. Kukaan ei pysty ennustamaan sitä.
Tämä on tämän tilanteen konteksti -
jos haluamme ymmärtää mitä tapahtuu.
- Kiitos kenraali.
Tohtori Wahabi, mukava saada sinut takaisin.
Kysyisin Hizbollahin joukoista pohjoisella rajalla.
Sen Radwan-joukot ovat usein keskustelujen aiheena.
Ne ovat Hizbollahin eliittijoukot ja keihäänkärki.
Ne on muodostettu suvuista -
joilla on yhteyksiä Etelä-Libanonin väestöön.
He tuntevat alueen hyvin.
Heillä on päättäväisyyttä -
puolustaa omia kyliään.
Hizbollah on hyödyntänyt sitä omaksi hyödykseen.
Tarkastellaan alueen terroristisia toimijoita.
Onko realistista että heidät työnnettäisiin -
Litani-joen pohjoispuolelle?
Ja siitä neuvoteltaisiin päätöslauselmaa 1701 mukaillen?
Sellainen joka tavalla tai toisella saataisiin täytäntöön -
ja joka olisi Israelin johdolle mieliksi?
- Ensiksi pitää muistaa -
ettei Hizbollah päätä enää pohjoisrintaman asioista.
Iranilaiset itse päättävät niistä.
Näimme heidän tulevan alueelle jo ennen sotaa.
He valmistelivat rintamaa ja kaikkia eskalaatioon liittyviä asioita.
Iran on johtanut sotilaallista toimintaa -
ja terroristimilitioita järjestelmällisesti.
Iran radikalisoitui uskonnolliseksi valtioksi -
shiia-muslimien messiaanisen teologian avulla.
Näemme sen ajavan liittolaisiaan eteenpäin usealla rintamalla.
Se toimii niiden avustajana, myös Libanonin.
Olemme tottuneet puhumaan Hizbollahista pohjoisella rintamalla.
Pitää muistaa että siellä on myös valtio nimeltä Libanon.
Se on epäonnistunut valtio jonka hallinto on tyhjiössä.
Mutta se on kuitenkin valtio.
Sen täytyy päättää sodasta ja rauhasta naapureidensa kanssa.
Silti puhumme Hizbollahista, ja se on outoa.
Toisaalla on Libanonin valtio -
ja toisaalla Iran joka tekee päätökset ja ajaa niitä.
Se rahoittaa ja päättää mitä rintamalla tapahtuu.
Tilanne on vaarallinen.
Teemme kostoiskuja ja taistelemme, vaikkakin rajoitetusti -
usean kilometrin alueella pohjoisrintamalla.
Mutta olemme evakuoineet -
ihmiset kylistään.
Tilanne on sama Etelä-Libanonissa.
Libanonin shiiat ovat Etelä-Libanonissa -
ja Hizbollah tulee suuressa määrin tästä yhteisöstä.
He eivät enää halua tämän tyyppistä sotaa.
Se on avoin rintama -
ja he maksavat raskaasti Iranin intresseistä.
He tietävät että sodan jälkeen muu kansa -
kysyy heiltä vaikeita kysymyksiä.
Joten molemmat osapuolet ovat -
monimutkaisessa tilanteessa.
Näimme juuri drooni-iskun -
jonka Iran teki USA:ta vastaan. Se haluaa laajentaa rintamaa.
Se haluaa saada USA:n tekemään päätöksen -
neuvotteluista sodan lopettamiseksi.
Ehkä aloittaa neuvottelut jopa Iranin kanssa.
Tämä on kaiken sen takana mitä nyt näemme.
- Quds-joukkojen johtaja Qassem Suleimani sai surmansa -
yhdessä Kataib Hizbollahin johtaja Muhandiksen kanssa.
Nyt Quds-joukkoja johtaa Esmail Qaani.
Ne kuuluvat Iranin vallankumouskaartiin (IRGC).
Suleimani ja nyt Qaani ovat painottaneet että päätaistelu -
on USA:n saaminen pois Irakista.
Irak on historiallisesti katsottuna Iranin kruununjalokivi.
Herra Oren, kysyn Libanonista.
Kolme puolustusvoimien (IDF) tiedusteludirektoraatin henkilöä, -
strategiajohtaja Tal Kelman -
tiedusteluosaston päällikkö Aharon Haliva -
ja tämän edeltäjä Tamir Heiman, -
he ovat kaikki sanoneet -
ettei Hizbollah ole Iranista erillinen toimija -
vaan sen jatke.
Hizbollahin pääsihteeri Hassan Nasrallah -
kuuluu Iranin ajatollahin hallintoon.
Hän toimii neuvonantajana Pohjois-Israeliin liittyvissä asioissa.
Eversti Wahabi puhui äsken -
Iranista päätöksentekijänä.
Iranin ulkoministeri Amir-Abdollahian on käynyt Libanonissa nyt useasti.
Hän on neuvotellut sekä Hizbollahin että Amal-puolueen kanssa, -
Libanonin toisen shiiajärjestön kanssa.
Sekä palestiinalaisryhmittymien kanssa.
Iran näyttää masinoivan valmistautumista.
Israel on aiemmin antanut lausunnon -
jonka mukaan Libanon ja Syyria ovat yhtä rintamaa. Onko yhä näin?
Vai lokeroidaanko ne kahdeksi erilliseksi rintamaksi -
taktisten päätösten helpottamiseksi?
- Tässä on kolme tasoa.
Hallituslinja käsittelee aluetta -
ja siellä olevia Syyriaa, Libanonia, muita maita tai järjestöjä.
IDF:n yleisesikunnassa ovat sotilassuunnittelijat.
Pohjoinen komento, ilmavoimat, jne.
Niillä on omat keinonsa tarkastella eri rintamia ja areenoita.
Sitten on Israelin koko kansa.
Tässä nousee esiin luottamusongelma.
Luotetaanko valtioon, instituutioihin ja johtajiin.
Kun tuhannet ja tuhannet ovat poissa kodeistaan, -
he näkevät TV:stä kotinsa -
panssarintorjuntaohjusten tuhoamina.
He kuulevat johtajien ja viranomaisten -
Hizbollahia ja Irania uhkailevia lausuntoja.
He tietävät että tämän seuraus voi olla täsmäohjautuvat ohjukset -
syöksymässä Israelin lentotukikohtiin ja voimaloihin.
- Sama myös toiseen suuntaan.
- Kyllä, mutta pohjoisisraelilaiset eivät aio seistä -
katoilla hurraamassa israelilaisille ohjuksille.
7. lokakuun jälkeen -
Israel on edennyt hitaasti Gazassa, -
mutta sille on syynsä.
Se ei johdu ammattimaisuuden puutteesta.
Se johtuu Eteläisen komennon perusteellisesta toimintatavasta.
Kuitenkin, kun israelilaissiviilit pohtivat -
ison sodan kustannustehokkuutta, -
jos on toinen tapa syrjäyttää Hizbollah, -
johtajatkin sanovat suosivansa diplomaattista sopimusta.
Mutta lyhyesti, -
emme aio sietää nykytilannetta loputtomiin.
Kenraali HaCohen käytti termiä "churchillmäinen".
Saman voisi ilmaista termillä "rooseveltmäinen".
Churchillin täytyi ajatella vain Eurooppaa.
Rooseveltin piti tehdä päätös järjestyksestä.
Hän oli USA:n presidentti ja Japani oli hyökännyt sitä vastaan.
Kuitenkin päätettiin hoidella Saksa ensin.
Sota Euroopassa piti ratkaista ennen -
ennen kuin Japani hoideltaisiin Tyynellämerellä.
Hamas hyökkäsi Israeliin ja se pitää tuhota.
Libanonille riittää kyllä aikaa. Kukaan ei häviä mihinkään.
Iran ei ole lähdössä sieltä.
Hizbollah ei ole taipumassa.
Se ei ole muuttumassa hyväntekeväisyysjärjestöksi.
Tämän ongelman käsittelyyn jää aikaa kunhan Gaza on turvattu.
- Tämä asia kuitenkin elää.
Tässä on kaksi, välillä useampikin toimija jotka pitää huomioida -
pohjoisella rintamalla.
Kenraali HaCohen, tarkastellaan pohjoista areenaa.
Sekä Libanonin että Syyrian rintamaa.
Siellä ovat venäläiset, iranilaiset ja Assadin hallinto.
Sekä kaikkien näiden välikädet.
Miten Israel näkee tämän tällä hetkellä?
Otetaan huomioon myös tuo minkä eversti Wahabi mainitsi -
Kataib Hizbollahin tekemästä drooni-iskusta etenkin Jordaniaan.
Jordania on ollut aktiivinen huumekartelleja vastaan Syyriassa.
Sekin on ollut tekemisissä eri yhtälöiden kanssa tässä asiassa.
- Kyllä. Syyria on nyt hyvin erilainen -
mitä se oli ennen sisällissotaa.
Presidentti Assadin johtama Syyrian hallinto -
ei ole täysin hänen vallassaan.
Syyriassa on yli 30 000 -
Iranin militioiden sotilasta.
Irakilainen Kansan mobilisointiyksiköt (PMF) ja muut vastaavat -
on suunnattu nyt Libanoniin.
Niistä on tulossa uusi uhka -
Golanin alueelle.
Emme voi sivuuttaa tätä uhkaa.
Pohjoisen komennon päätehtävänä on Libanonin suunta.
Mutta sen täytyy pitää silmällä Syyriassa olevia uusia joukkoja.
Myös Syyrian ja Jordanian välistä raja-aluetta.
Niistä on tullut uudenlainen uhka -
joilla on uusia toimintatapoja.
Ne käyttävät pakettiautoja ja lava-autoja -
nopeaan liikkumiseen rintamalla.
Meidän pitää vastata tähän -
ja tehdä uusia innovaatioita niitä vastaan.
Ja tehdä uusi linnoitusjärjestelmä -
Golanin kukkuloille.
Nyt on talvi ja kylmä sää.
He yrittävät hyödyntää huonoa säätä -
omiin tarkoituksiinsa.
Ilmavalvonta ei pysty tarkkailla heitä sään takia jne.
Juuri nyt käynnissä on alueellinen sodankäynti.
Tämä on enemmän kuin sota Hizbollahia vastaan vuonna 2006.
Ja enemmän kuin sota Hamasia vastaan.
Hamasia vastaan suunnatut sotatoimet etelässä -
ovat erittäin tärkeitä.
Gazan kaistale on hyvin kapea.
Tavoitteet ovat mahdollista saavuttaa siellä.
Siellä ollaan jo puolivälissä.
Meidän pitää vaatia tavoitteiden saavuttamista siellä -
maantieteellisten ominaisuuksien vuoksi.
Ne auttavat tuomaan voiton.
Syyrian ja Libanonin suunnat ovat kaukana menestyksestä.
Voimme tehdä niillä suunnilla paljon -
mutta emme lopullista voittoa siellä olevista järjestöistä.
- Eversti Wahabi?
- Tilanne on monimutkainen.
Meillä on kansalliset sotavoimat, IDF.
Ne taistelivat aiemmin maiden armeijoita vastaan.
Sitten tehtiin rauhansopimuksia -
ja vetäydyttiin naapurimaiden alueilta.
Sen jälkeen on nähty alikansallisten militioiden nousu.
Olemme nähneet alueellisen vallan eli Iranin esiin tulon.
Se hyödyntää näitä paikallisryhmiä.
Se aseistaa niitä ja ne ovat osa sen järjestelmää.
Iranilla on rajallinen vaikutus muihin shiia-yhteisöihin, -
se on yhä rajallinen.
Poikkeuksena palestiinalaisten islamistinen Hamas.
Se pitäisi eliminoida, -
jotta saataisiin parempi ilmapiiri -
Israelin ja palestiinalaisten välisen rauhan saamiseksi.
Hizbollah on erilainen tapaus.
Iran on käyttänyt sitä hyödykseen viimeiset kaksi vuosikymmentä.
Sen jälkeen kun Irakin ja etenkin Syyrian hallinnot romahtivat -
Iran ryntäsi alueelle ja alkoi rakentaa 1300 km:n mittaista akseliaan -
kohti Välimerta.
Se on ollut menestyksekäs siinä.
On taloudellinen etu olla lähellä Eurooppaa ja Välimerta.
Nämä strategiat ovat hyvin ristiriitaisia nyt -
niin arabien kuin Israelin kansallisille intresseille, -
samoin USA:n.
Tämä pitää muuttaa, ensin Iranin vaikutusvallan vähentämisellä -
ja sen työntämisellä takaisin alueelleen.
Sen jälkeen uudet turvallisuus- järjestelmät Israelin naapureihin.
Ennen kaikkea väkivalta pitää lopettaa, -
kaikki Hamasin kaltaiset aseelliset ryhmät.
Iranin vaikutusvalta on vaarallista palestiinalaisille ja Gazalle -
ja tietenkin Israelille, samoin kaikille arabinaapureille.
- Ilman Iranin ydinaseuhkaakin -
Israelin puolustusdoktriinilla on kaksi haastetta.
- Vain kaksi? - Nyt on kyse doktriinista.
Kun kenraali HaCohen johti kansallisen turvallisuuden opistoa -
Hän opetti kyseistä doktriinia.
Ehkä ohjekirja pitäisi nyt uusia.
Israel pyrki erottaa nykyisen turvallisuustilanteen -
perusturvallisuudesta.
Siksi ajateltiin eskaloida sota pohjoisessa osana pelotetta.
Hamas hyökkäsi täysin yllättäen etelässä.
Se ei eskaloinut vähitellen.
Israelin pitää löytää vastaus näihin kahteen ongelmaan.
- Totta. Mutta tässä kaikki tällä erää.
Kiitos kenraali HaCohen, eversti Wahabi ja herra Oren.
Kiitos myös katsojille, ensi kertaan. Shalom Jerusalemista.
Suomennos: Markus Nurmesniemi
Nimeni on Eran Lerman.
Olin kansallisen turvallisuuden apulais- neuvonantaja Israelin hallitukselle.
Nyt olen JISS-instituutin varajohtaja -
sekä Jerusalem Strategic Tribune -lehden päätoimittaja.
Olen myös TV7:n ohjelmien vakiopanelisti.
Tämä on upea mahdollisuus tuoda syviä analyyseja -
keskusteluun Lähi-idän, Israelin ja maailman asioista.
Mukana Israelin etevimpiä asiantuntijoita.
TV7 - Kun sisältö ratkaisee