JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Tilanne Israelin pohjoisrintamalla eskaloituu -
ja me keskitymme tänään tuolle alueelle.
Aiheesta on keskustelemassa tänään eläköitynyt eversti, -
tohtori Eran Lerman, -
kansallisen turvallisuusneuvoston entinen apulaisjohtaja -
sekä TV7:n vakiokasvo.
Hän on myös Jerusalem Strategic Tribune -lehden päätoimittaja.
Kiitos kun olet mukana.
Kenraalimajuri (res.) Gershon HaCohen, -
joka on mm. IDF:n (Israelin puolustusvoimat) armeijakunnan -
entinen komentaja.
Kiitos kun olet mukana. - Hyvää iltaa.
- Studiossa mukana TV7:n toimittaja Amir Oren.
Mitä voit kertoa tämän hetken tilanteesta?
- Viimeiset kolme kuukautta aina 8. lokakuuta alkaen, -
eli päivä Hamasin yllätyshyökkäyksen ja teurastuksen jälkeen, -
Hizbollah on ollut mukana taistelussa rajoitetulla voimalla.
Se ei ole tehnyt hyökkäystä eikä tunkeutunut maahan.
Se käy tulitaisteluja Libanonin puolelta rajaa -
ja ampuu raketteja ja ohjuksia, myös panssarintorjunta-ammuksia.
IAF (Israelin ilmavoimat) on iskenyt laatukohteisiin -
sekä itse terroristiryhmiin.
Se on joko ennaltaehkäissyt rakettilaukaisuja -
tai surmannut laukaisijat heti sen jälkeen.
Olemme viimeisen parin viikon aikana nähneet jännitteiden kiristyvän.
Israel on surmannut useita Hizbollahin ja Hamasin johtajia.
Se on iskenyt Beirutissa joka ei ole kaukana rajalta, sekä Syyriassa.
Hizbollah on ottanut kohteeksi vähintään kaksi -
IDF:n tärkeää sotilastukikohtaa.
Ne ovat kukkulan laella lähellä pohjoisrajaa.
Silti näyttää siltä että oikea otsikko tilanteelle olisi -
"Tilanne yhä samankaltainen".
Se on yltynyt, ja asioita on tapahtunut yhä enemmän, -
mutta tilanne on sama. Se ei ole yltynyt täysimittaiseksi sodaksi.
- Aivan. Kysymys kuuluukin, milloin se voisi yltyä täysimittaiseksi.
Tohtori Lerman, aloitetaan sinusta.
Mikä sinun näkemyksesi -
strategisesta tilanteesta on?
Miten se vaikuttaa pohjoisen rintaman tilanteeseen?
- Käynnissä on kolme erilaista elementtiä.
Yksi on Hizbollahin haluttomuus täysimittaiseen sotaan.
Siihen on monia eri syitä -
kuten se että IDF on mobilisoinut hyvin vahvasti pohjoisessa.
Sitä ei voi yllättää.
Hizbollah tietää että täyden mittakaavan sota -
vaarantaisi sen aseman Libanonissa.
Se elää sotilaallisesti hallitsemansa kansan keskuudessa.
Se on haluton näkemään Libanonin tuhoutuvan -
ulkomaisen vallan intressien tähden.
Hizbollah palvelee Irania eikä Libanonia.
Iranilaiset ovat väsyneet uhraamaan -
heille niin suunnattoman tärkeää hyödykettä (Hizbollahia), -
jotta Hamasiin kohdistuva paine lievittyisi.
Hizbollah on Iranin tärkein kortti -
joka on pelote Israelille, jotta se ei iskisi Iranin ydinohjelmaa.
Se voi kuitenkin tapahtua milloin tahansa.
Ydinohjelma on saavuttanut uusia tasoja.
Tämä on yhtälön yksi elementti.
Toinen on se etteivät Israelin johtajat ole innokkaita -
ryhtymään täysimittaiseen operaatioon pohjoisessa -
ennen kuin Gazassa on saavutettu enemmän tavoitteita.
Ei ole mitään tiettyä pistettä -
jolloin voimme julistaa voittaneemme ja siirtyä seuraavaan tehtävään.
Kyse on Gazan tilanteen intensiteetistä.
IDF on siirtymässä korkean intensiteetin vaiheesta -
alempaan intensiteettiin joissain osissa Gazaa, -
mutta Khan Junisissa ja Etelä-Gazassa on vielä tekemistä.
Tämä avaa kolmannen elementin -
ja se on USA:n johtamat toimet, mukana myös Ranska ja muut.
Ne pyrkivät neuvoteltuun lopputulokseen.
Israel vaatii Hizbollahin siirtämistä pois -
rajalta jotta se ei voisi hyökätä rajan yli.
Se ei halua 7. lokakuun kaltaisen tilanteen toistuvan.
Israel haluaa Radwan-joukot -
ja muut Hizbollahin avaintoimijat -
Litani-joen pohjoispuolelle.
On viittauksia etteivät neuvottelu- tulokset ole kovin fantastiset.
USA:n Amos Hochstein, ranskalaiset ja kumppanit -
ovat vieneet eteenpäin joitain asiakohtia.
Näkymät menestyksestä ovat kaukana toteutumisesta, -
mutta toivo ei ole täysin nollassa.
Tämä on tämän hetken tilanne.
- Kiitos. Kenraali HaCohen, mikä on sinun näkemyksesi, -
mikä tilanne tällä hetkellä on?
Huomasin myös jotain erityistä pohjoisella rintamalla.
Useimmat Etelä-Libanonista suuntautuvat hyökkäykset -
eivät välttämättä tulleet shiia-alueilta.
Niitä on tullut kristittyjen ja druusien alueilta.
Näiden ryhmien kantaa ei ole pidetty -
Hizbollah-myönteisenä.
Ei järjestönä eikä terroristiryhmänä.
- Näin on.
Viittaan tuohon hyvin erikoiseen huomioosi -
kristittyjen ja druusien alueista.
Itse asiassa Hizbollah hallitsee nyt kaikkia alueita siellä.
Beirutista rajalle asti.
Se on onnistunut siinä -
mistä olemme puhuneet ohjelmassa aiemminkin.
Se on saanut valtavia strategisia saavutuksia -
hyvin pienillä investoinneilla.
Tällä tarkoitan sodan keinoihin sijoitettuja investointeja.
Se onnistui kitkemään -
israelilaiset asukkaat rajaseudulta.
Hanitan kaltaiset laaksot -
tyhjentyivät kaikista siviileistä.
Näille paikoille meneminen on nyt entistä vaarallisempaa -
kuin muihin sotilasasemiin meneminen -
ennen vuoden 2000 vetäytymistä.
Sitä kutsuttiin silloin Israelin tuvallisuuskaistaleeksi Libanonissa.
Mutta vastapuoli onnistui luomaan oman kaistaleensa -
Israelin suvereniteetin sisäpuolelle.
Nyt ei ole kyse enää siitä miten voimme puolustaa rajaa.
Kyse on myös siitä miten voimme IDF:n toiminnalla -
palauttaa yli 60 000:n pohjoisen asukkaan luottamuksen -
palata takaisin tyhjiin koteihinsa.
Tämä on meidän päähaasteemme.
Israelin johtajisto, eikä vain sotilasjohto, -
on nyt tienhaarassa.
Ja mikään noista teistä ei voi luvata toivoa.
Toisella tiellä ovat amerikkalaisten -
kuten Amos Hochsteinin johtamat neuvottelut, -
toisella tiellä sota.
Mikään näistä ei voi luvata lopullista rauhaa rajalle.
Jos kummatkaan teistä eivät ole lupaavia, -
jonkun asianomaisista pitää -
tehdä uudenlainen läpimurto ja löytää uusi tie.
Tässä on iso haaste.
Karibealainen merirosvopäällikkö Jack Sparrow -
sanoi että jos hänellä on kaksi tietä valittavanaan, -
joista kumpikaan ei sovi hänen visioonsa, -
hän valitsee tien jolta voi loikkia toiselle tielle.
- Mielenkiintoista.
- Olemme nyt tilanteessa jossa piilee strateginen juju.
Se haastaa Israelin johtoa etsimään ulospääsyn tästä tilanteesta.
- Mielenkiintoista, ja nuorempi sukupolvi voi samaistua (Sparrowiin).
- Kenraali HaCohenissa on hämmästyttävää samannäköisyyttä -
Sparrowia näytelleen Johnny Deppin kanssa.
- Totta. Herra Oren, kysyn nyt sinulta.
Kun katsomme pohjoiseen päin, -
sen tilanne sisältää useita monimutkaisia asioita, -
jotka liittyvät Libanonin valtioon.
Se on syöksykierteessä, ja Iran dominoi sitä.
Siellä ei tapahdu mitään ilman Irania.
Keskustelin USA:n kahden korkean virkamiehen kanssa.
He korostivat että vaikka mikään ole väistämätöntä, -
eskalaatio ei edellytä välttämättä kitkan lisääntymistä -
mutta leimuavien liekkien tukahduttaminen on vaikeaa -
tässä vaiheessa.
Miten sinä näet tämän?
- En ole varma onko arvio oikea.
Hassan Nasrallah -
on yksi Lähi-idän kokeneemmista veteraanijohtajista.
Hän on ollut vallassa lähes 32 vuotta.
Hän on ollut Hizbollahin pääsihteeri -
helmikuusta 1992 lähtien.
Hän on liian kokenut riskeeratakseen Hizbollahin varman tuhon.
Hän ymmärtää oikein hyvin että Israel on täysin kykenevä siihen.
Hän myös tietää että Israel on motivoitunut kostamaan -
lokakuun 7. päivän nöyryytyksen.
Nasrallah ei ole tämän draaman johtohenkilö.
Hän on pääosaesittäjän kakkosmies.
Hän liittyi taisteluun antaakseen Hamasille toisen rintaman.
Mutta rajoitetun sellaisen.
Hän pysäytti hyökkäykset Israeliin marraskuun lopussa, -
jolloin ensimmäinen tulitauko julkistettiin.
Hän ei halunnut jäädä yksin Israelia vastaan, -
mikäli taistelut Gazassa olisivat loppuneet -
ja Israel olisi käynyt täyteen hyökkäykseen Hizbollahia vastaan.
Hänelle ei ole vaikeaa toimia yksipuolisesti, -
niin kuin Gershon ja Eran mainitsivat, -
osana sopimusta.
Vähän samoin kuin Israelin vetäytyminen Gazasta 18 vuotta sitten.
Kenraali HaCohenilla oli oma osallisuutensa siinä.
Se oli yksipuolinen toimi eikä sopimus Palestiinalaishallinnon kanssa.
Nasrallah saattaa vetää Hizbollahin joukot Litani-joen pohjoispuolelle.
Hän ei odota Israelin suostumusta tekemisiinsä.
Ja sitten haasta Israelia tekemään jotain yllättävää.
Israelissa ei välttämättä löydy kannatusta sellaiselle.
Mitä tulee mainittuihin pohjoisisraelilaisiin, -
hallitus ei päätä heidän puolesta.
Jokainen päättää itse, ja lopulta kyse on kollektiivisesta päätöksestä.
Mutta jokainen päättää itse palatako kotiin.
Tämä on Israelin johtajille vaikea paikka, -
koska he eivät voi edustaa kansaa tässä.
- Mitä Litani-joen pohjoispuoleen tulee, -
sen toteuttaminen on kulttuurillisesti mahdotonta -
ilman vahvan vallan kannustimia, ainakin tässä vaiheessa.
Libanonin pitäisi osoittaa -
että sillä on omaa voimaa ja pelastaa kasvonsa tässä yhteydessä.
Kysyn seuraavaa tohtori Lermanilta.
Isis teki terroristisen pommi-iskun -
arkkiterroristi Qassem Suleimanin muistotilaisuudessa Iranissa.
Sitä seuranneessa seremoniassa -
haudattiin noin 100 pommi-iskun uhria.
Iranin presidentti Ibrahim Raisi antoi mielenkiintoisen lausunnon.
Hän sanoi että "Al-Aqsan tulvan" -
eli Hamasin 7. lokakuuta Israelia vastaan aloittaman sodan jälkeen, -
jos allah suo, -
siionistinen valtio on kokonaan tuhottu.
Hän on tietenkin harhaluuloinen, -
mutta hän sanoi tämän avoimesti tukijoille -
sekä Vallankumouskaartin (IRGC) jäsenille.
Mitä hän todella tarkoittaa ja mitä tämä tarkoittaa Pohjois-Israelille?
- Verbaliikka ja todellisuus eivät kohtaa -
tässä yhteydessä.
Mitä mahtipontisempia iranilaisten julistukset ovat, -
sitä enemmän he peittelevät sitä, -
että Iran pelkurimaisesti käyttää muita -
tekemään likaiset työt puolestaan, olivat ne sitten huthit tai Hizbollah.
He ovat valmiit sotimaan viimeiseen libanonilaiseen, jemeniläiseen -
tai palestiinalaiseen.
Minä pitäisin puhetta sen peittelynä -
että he tekevät paljon vähemmän mitä Hamas heiltä odotti -
kun se teki 7. lokakuun iskut.
Joten olisin varovainen (tekemään johtopäätöksiä) -
tämän Iranin propagandan suhteen.
Hizbollah on selvästi välttänyt täysimittaista sotaa.
Se toisti hiljattain kantansa, -
se varoittaa Israelia hyökkäämästä sitä ja Libanonia vastaan -
mutta se sanoo myös ettei pyri täysimittaiseen sotaan.
Tiedämme syyt ja olemme jo puhuneet niistä.
Iran todellakin vaalii visiota -
Israelin hajoamisesta ja tappiosta.
Se on ruokkinut näitä odotuksia vuosikausia.
Kello tikittää ja niin pois päin.
Se ei välttämättä tarkoita sitä että Iran on halukas ottamaan riskiä.
- Kenraali HaCohen, -
kysyisin tapaamisesta puolustus- ministeri Joav Gallantin -
ja USA:n ulkoministeri Antony Blinkenin välillä.
Gallant kertoi Blinkenille -
että mikäli Irania ei nyt paineisteta -
eskalaatio luultavasti yltyy.
Hän rohkaisi amerikkalaisia paineistamaan Irania lisää.
Sillä voitaisiin välttää eskaloituminen ja uudet rintamat, -
myös pohjoinen rintama.
Mitä voit kertoa siitä?
Ja miten se resonoi vallanpitäjien keskuudessa Washingtonissa?
- Meidän pitää kiinnittää huomiota -
Qassem Suleimanilla olleeseen pääideaan.
Hän oli pääarkkitehti joka suunnitteli -
Israelia ympäröivien sotilasjärjestöjen rakenteet -
jotka ovat Libanonissa, Syyriassa, Irakissa, osa ehkä Jordaniassa, -
ja Punaisellamerellä.
Ne kaikki on ohjattu ajamaan Israel tilanteeseen -
joka muistuttaa kroonista tautia -
eli loppumattomaan sotaan.
Vaikka se ei veisi Israelia tuhon partaalle, -
israelilaiset menettävät toivoaan elää paikassa -
joka olisi ollut samanlainen kuin Länsi-Eurooppa.
Ilman tätä toivoa tai näitä aikeita, -
ilman näitä odotuksia, Israel romahtaisi.
Iran on tämän ajatuksen arkkitehti.
Iranin johtajat pitäisi ensin saada ymmärtämään -
että heille olisi parempi että tämä lopetettaisiin.
Muuten saatamme nähdä sodan, jolle ei näy loppua.
Se on iso uhka Israelille.
- Kommentoisin tuota hieman.
Israelin puolustusoppi -
asettaa arabivaltiot, naapurit jotka sotivat Israelia vastaan -
ongelman eteen.
Mikäli ne haluavat käydä näännytyssotaa Israelia vastaan -
se ei hyväksy sitä.
Israel pakottaa ne täysimittaiseen sotaan.
Kyseessä on joko tai, ja sama nähtiin mm. kuuden päivän sodassa.
HaCohen kertoi Suleimanin vastaopista tähän.
Sen mukaan Israel voi saada täysimittaisen sotansa, -
mutta se ei koskaan loppuisi.
Operaatioiden loputtua se jatkuisi näännytyssotana tai -sotina.
Moraaliset seuraukset tälle olisi -
että israelilaiset vaipuisivat epätoivoon.
He joutuisivat elää jatkuvan hätätilan ja väkivallan keskellä.
- Kaksi seikkaa tuohon näkökulmaan.
Ensimmäinen on se, etteivät he tunne Israelin kansaa.
Toinen on se ettei Qassem Suleimani ennakoinut yhtä asiaa: -
USA:n droonia joka surmasi hänet.
Amerikkalaiset voivat myös tehdä saman muille Iranin kenraaleille -
jotka ajattelevat samoin.
Tohtori Lerman, ohjelmamme lähentelee loppuaan.
Puhutaan lähitulevaisuuden näkymistä.
Tilanne kehittyy ja vihollisuudet jatkuvat parhaillaan.
Varovainen arvio, mihin olemme menossa?
- Veikkaan että Israel jatkaa eskaloimista, -
ainakin testaa kykyään eskaloida hyökkäyksiä -
tiettyjä Hizbollahin kohteita vastaan.
Ilmeisesti mm. Radwan-joukkojen komentaja aiotaan eliminoida.
Tietyssä mielessä Israel haastaa Hizbollahin.
Se vastaa Hizbollahin kykyihin -
jotka ovat huomattavat mutta Israel kykenee hoitelemaan ne.
Totean nyt varovaisesti: en usko että lähiviikkoina -
tapahtuu eskaloitumista täysimittaiseen sotaan.
Tiettyjen asioiden täytyy tapahtua Gazassa ensin -
jotta IDF voi suunnata täyden huomionsa pohjoiseen.
- On olemassa myös virhearvion riski -
joka voi aiheuttaa täysimittaisen sodan milloin tahansa.
Kenraali HaCohen, sinulla on noin puolitoista minuuttia aikaa.
- Tiedämme hyvin, tämä on julkistettu -
että pääministeri Netanjahu esti puolustusministeri Gallantia -
tekemästä ennaltaehkäisevän hyökkäyksen Libanoniin -
sodan ensimmäisenä viikkona.
Hän onnistui suojaamaan Tel Avivin -
ja suojelemaan sitä sodalta.
Tel Aviviin saapuu nyt paljon pakolaisia.
Heitä tulee tuhansittain pohjoisesta, ja he kokevat olevansa suojassa.
Iso sota Hizbollahia vastaan -
vetäisi Tel Avivin taistelukentäksi.
se muuttaisi koko pelin.
- Herra Oren?
- Kenraalilla ei ollut aikaa nimetä kahta tärkeää kumppania -
jotka olivat estämässä Gallantia ja IDF:n komentaja Herzi Halevia.
Se tapahtui 11. lokakuuta. He olivat Joe Biden ja Gadi Eizenkot.
He painostivat Netanjahua pidättymään -
menemästä pohjoiseen.
Olemme nähneet että he olivat oikeassa.
Maltillisemmat äänet olivat oikeassa.
Toivottavasti ne myös vallitsevat ajan kuluessa.
- Aika näyttää olivatko he oikeassa.
Oman arvioni mukaan virhearvio ei tapahdu pohjoisessa -
vaan etelässä, mutta ei Gazassa. Mutta tästä toisella kerralla.
Kiitos tohtori Lerman, kenraali HaCohen ja herra Oren.
Kiitos myös katsojille. Shalom Jerusalemista.
Suomennos: Markus Nurmesniemi
Nimeni on Doron Gavish.
Olen palvellut 30 vuotta Israelin ilmavoimissa.
Vastasin ilmavoimien ilmapuolustuksesta -
aikana jolloin Rautakupoli- ilmapuolustusjärjestelmä esiteltiin.
Taustani mahdollistaa TV7:n tiimiin osallistumisen.
TV7 on erittäin tärkeä kanava.
Keskustelemme globaaleista asioista ja Israelista eri näkökulmista -
mikä on tärkeää.
TV7 - Kun sisältö ratkaisee