Tervetuloa Jerusalem studioon!
Kaksi maailman vesireittien pullonkaulaa ovat -
Suezin kanava ja Hormuzinsalmi.
Kauppa kulkee niiden kautta ja se voidaan myös pysäyttää.
Niiden välissä on Punainenmeri ja Bab el Mandebin salmi, -
jonka sulku uhkaisi Israelin Aasian-kauppaa.
Egypti hyödynsi strategista sijaintiaan suhteessa Suezin kanavaan -
konfliktissaan Israelin kanssa.
Nyt Iranin suojatti Jemenin huthit ovat lisänneet Israelin vastaisia toimiaan -
uudella rintamalla.
He ampuivat ohjuksia ja lennokkeja sekä valtasivat Britannian alaisen -
ajoneuvonkuljetusaluksen.
Nämä sotaisat toimet haastavat kaiken liikenteen herkällä alueella, -
mikä vaatii vastatoimia Israelilta, Yhdysvalloilta ja kaikilta valtioilta,-
joita merialueiden turvallisuus koskee.
Vieraana on Washington D.C:stä eläköitynyt prikaatinkenraali -
Mark Kimmitt, poliittisten ja sotilas- asioiden entinen apulaisulkoministeri.
Kiitos, kun saan olla mukana.
Studiossa on TV7-toimittaja herra Amir Oren.
Amir, kertokaa meille taustoja.
Kuten ainakin vanhempi sukupolvi israelilaisia muistaa, -
vuosien 1956 ja -67 sodat liittyivät paljolti siihen, -
kun Egypti sulki Tiraninsalmen.
Vuonna 1973 egyptiläiset olivat tulleet -
iraelilaisia taitavammiksi Tiraninsalmen ylittämisessä, -
ja he sulkivat Bab el Mandebin salmen etelässä.
Israel oli aikonut lähettää ohjusaluksia -
Hyväntoivonniemen ympärille -
ja tuoda ne Israelin eteläisimpään satamaan Eilatiin.
Sota kuitenkin syttyi ennen sitä.
Monet israelilaiset ihmettelevät, mitä jemeniläiset oikein heistä haluavat?
Heillä ei ole konfliktia keskenään.
Yhtäkkiä, kun meillä on sota Gazassa-
ja näännytystaistelu Hizbollahin kanssa, -
kaikista ryhmistä juuri huthit nousevat vastarintaan -
ja ampuvat ohjuksia meitä päin.
Tämä on selvästi osa laajempaa Iranin juonta, -
joka on edesmenneen Qassem Suleimanin perintöä.
Tähän saakka Israel on ollut kärsivällinen ja kurinalainen -
eikä se ole vastannut huthien provokaatioihin.
Sen apuna on ollut kaksi Yhdys- valtojen merivoimien hävittäjäalusta.
Ne kuuluivat alun perin erikoisryhmään, -
mutta läpäistyään Suezin kanavan, ne ovat onnistuneet pysäyttämään -
huthien Jemenistä Israeliin ampumia ohjuksia.
Viimeisin esimerkki huthien yrityksestä -
keskeyttää kuljetukset -
oli ajoneuvojenkuljetusaluksen valtaus, -
joka oli rekisteröity Britteihin kuuluvalle Mansaarelle -
ja joka kulki Bahamasaarten lipun alla.
Se oli myös osittain israelilaisen omistama.
Miten tämä liittyy Israelin valtioon?
Se on tietysti tekosyy.
Jos tämä jatkuu, huthit tulevat kärsimään seuraukset.
Osaomistaja oli Israelin kansalainen, joka ei edes asu Israelissa.
Näistä kysymyksistä voisi jatkaa loputtomiin.
Kenraali Kimmitt, katsoin videota, -
jonka huthien hallitsema terrorijärjestö Ansar Allah oli julkaissut.
Itse asiassa se ei ole virallisesti terrorijärjestö, -
koska Yhdysvaltain ulkoministeri Anthony Blinken poisti sen -
ministeriön terrorijärjestöjen listalta ensimmäisenä kuukautenaan virassa.
Videolla huomioni kiinnittyi -
nuoreen Ansar Allah-terrorijärjestön jäseneen, joka käveli -
tuon aluksen sisällä ja julisti kuolemaa Amerikalle ja Israelille -
kiroten juutalaisia ja julistaen voittoa islamille.
Hän julisti myös järjestön tukea gazalaisille -
sodassa Israelia vastaan.
Tämä on suora käännös arabiankielisestä videosta.
Miten te näette sen, kun järjestö pysäyttää kansainvälisiä kuljetuksia, -
mikä voi vaikuttaa Israelin sekä koko maailman meriliikenteeseen?
Olin erittäin yllättynyt, että huthien kypärissä on nykyään kamerat.
He näyttivät melko itsevarmoilta ja hyvin koulutetuilta alusta vallatessaan.
Minulle se kuvastaa taas yhtä kaavaa -
Iranin johtamassa operaatiossa.
Nyt ei puhuta pelkistä ohjusparvista.
Mielestäni nyt nähdään Iranin tekevän parvihyökkäyksiä ympäri Lähi-itää.
Esimerkiksi Gazan tilanne, -
Irakin provokaatiot -
ja huthien ampumat ohjukset -
sekä kansainvälisten kuljetusalusten valtaukset.
Iranilaiset yrittävät nujertaa järjestelmän pienillä iskuilla, -
jotta joko Yhdysvaltojen politiikka tai Israelin resurssit pettäisivät.
Lisään vielä tähän.
Yhdysvaltojen CENTCOM:in merivoimilla eli NAVCENT:illa -
on erikoisryhmä 153, -
jolla Yhdysvaltojen ja Egyptin merivoimat yhteistyössä -
pyrkivät turvaamaan meriliikenteen Bab el Mandebin ympäristössä.
Kysynkin, mikä meni pieleen tilanteessa, -
joka johti lopulta tämän kauppa-aluksen valtaamiseen?
Jonathan, kuten olemme nähneet viime kuukausina, -
uskon sen johtuneen tiedusteluvirheestä.
Johtuiko virhe merivoimien erikoisryhmän huolimattomuudesta -
vai keskittyivätkö he merialueen uhkiin ilmauhkien sijasta?
Se selvinnee tulevina viikkoina.
Vain harvat puhuvat tästä, koska ihmi- set yrittävät selvittää, mitä tapahtui.
Kuitenkin erikoisryhmä 153 keskittyy nyt varmasti tulevaisuuteen.
Kyllä. Herra Oren?
Muistetaan, että huomion kiinnittyminen Jemeniin ja Adeniin -
alkoi USS Cole-aluksesta 23 vuotta sitten.
Siihen aikaan syyllistettiin Al Qaidaa -
ja se nähtiin 9/11-iskujen edeltäjänä.
Mitä tapahtui tuossa köyhässä maanosassa?
Yhtäkkiä Iran on suoltanut maahan -
paljon resursseja.
Tarkoituksena lienee ollut tavoitella Saudi-Arabiaa etelässä.
Yhtäkkiä se nousi todelliseksi uhaksi.
Jemenin kautta on myös kulkenut Iranin tavarakuljetuksia -
palestiinalaisille ja Gazaan.
Etelä-Jemenin alue ei varsinaisesti kuulunut -
arabien ja Israelin väliseen konfliktiin.
Yhtäkkiä tai vähitellen siitä kuitenkin tuli osa sitä.
Yhdysvallat oli itse asiassa huthien liittolainen 2000-luvun alussa.
Sittemmin tilanne on muuttunut ja huthit muuttivat tavoitteitaan.
Jotkut tahot yrittivät jakaa valtion etelä- ja pohjoisosiin.
Se ei kuitenkaan onnistunut.
Mielestäni alueen valtioiden huomio herpaantui -
ja sen avulla Iran onnistui soluttautumaan prosesseihin -
ja huthien taakse.
Aluksen vallanneet huthit eivät näyttäneet olevan -
Pohjois-Jemenistä peräisin olevaa heimoryhmää.
Tässä on samankaltaisuuksia vallankumouskaartin toimintatapoihin.
Hiljattain he valtasivat öljyä kuljettaneen kreikkalaisaluksen -
Hormuzinsalmella -
Omanin kansallisten vesistöjen lähellä.
Herra Oren, kun katsomme karttaa, -
näemme monia valtioita, joilla on vesireittejä -
Punaisenmeren ja Bab el Mandebin ulkopuolella.
Tämä vesireitti on erittäin strateginen -
ja sen läpi kulkee valtava määrä liikennettä päivittäin.
Tuleeko siitä terrorin keskittymä -
etenkin Iranin ohjailemana?
Se on melko hämmentävää, -
koska Iran on haavoittuvainen -
etenkin merialueilla.
Sillä on niin pitkä rantaviiva.
Bandar Abbasin satama on erityisen haavoittuvainen -
fyysisille ja kyberhyökkäyksille.
Se pystytään eristämään.
He tietävät, ettei heidän tulisi yrittää estää kuljetuksia Israeliin ja pois.
Aiempien kokemusten perusteella.
Tietysti.
Kaikki tämä harmaan vyöhykkeen taistelu Israelin ja Iranin välillä -
on Teheranissa hyvin tiedossa.
He eivät ole yrittäneet iskeä näkyvästi israelilaiskohteisiin, -
ainoastaan kohteisiin, joilla on heikko yhteys Israeliin.
Kuten sanoit, Israelin kansalainen -
omisti osan brittiläisaluksesta, joka liikkui Bahamasaarten lipun alla.
Mark, ehkä pitäisi palata 1980-luvun uudelleen liputtamisen aikaan, -
jota tapahtui Persianlahdella.
He yrittivät pysäyttää Kuwaitin aluksia, -
samalla, kun he sotivat Irakia vastaan.
Se on ihan hyvä periaate, -
mutta tällä hetkellä se on ehkä hieman liian radikaali.
Voidaan hyödyntää esimerkiksi laivaan nousevia viranomaisia, -
yksityisiä turvallisuussopimuksia tai saattotehtäviä.
Vasta viime hädässä turvaudutaan alusten kansallisuuden vaihtamiseen.
Jos alus rekisteröidään uudelleen Yhdysvaltojen alle, tarkoitetaan, -
että hyökkäys sitä laivaa kohtaan, on hyökkäys Yhdysvaltoja kohtaan.
Emme ole vielä siinä vaiheessa.
Jos alusten valtaukset kuitenkin jatkuvat -
kuten kävi vuosikausia Somalian rannikolla, -
voidaan joutua turvautumaan samantasoisiin alusten turvatoimiin.
Kuten sanoit, tämä kuuluu kansainväliseen kaupankäyntiin.
Jos maailmanlaajuiset kauppareitit suljetaan, -
pelkästään kaupalliset seuraukset ovat valtavat.
Mikä teidän mielestänne on kiinalaisten rooli tässä?
He johtivat vuorollaan tätä erikoisryhmää, -
mutta heidän epäillään myös hyödyntäneen sitä -
laajentaakseen omaa merialueiden toimintaansa -
ja läsnäoloa alueella.
Ovatko he hyvän- vai pahantahtoisia?
Mielestäni hyväntahtoisia.
On mielenkiintoista, että 2009-2011 Kiina liittyi -
merivoimien yhdistettyyn erikoisryhmään -
estääkseen merirosvoutta Somalian rannikolla.
Se oli ensimmäinen vierailla vesillä tehty operaatio, johon Kiinan armeija -
oli osallistunut pitkään aikaan.
He jatkoivat toimintaa erikoisryhmän sisällä -
sekä pääsivät Djiboutiin ja ovat nyt rakentaneet suurimman -
Kiinan ulkopuolisen merivoimien tukikohdan Djiboutiin.
Olisi yllättävää, jos Kiina yrittäisi jollain konstilla -
toimia pahantahtoisesti.
Heidän omat kaupalliset kuljetuksensa ovat erittäin haavoittuvaisia -
ottaen humioon Kiinan omat taloudelliset ongelmat.
Mahdollinen Kiinaan kohdistuva kauppasaarto -
maksaisi heille miljardeja ellei biljoonia.
En siis näe järkeä Kiinalle toimia pahantahtoisesti.
Itä-Afrikan vierailulla muutama vuosi sitten kävi ilmi, -
että Kiina oli järjestelmällisesti ostanut alueen useiden maiden -
lähes koko kalateollisuuden.
Se kuului heidän liiketoimintaansa.
Merivoimat tietysti seuraa kaupallista liikennettä -
sekä muita aluksia.
Haluaisin keskustella päivän aiheesta.
Puhutaan Punaiseenmereen ja eri vesireitteihin liittyvistä haasteista.
Hormuzinsalmi on ollut aiemmin hyökkäyksen kohteena.
Vallankumouskaarti yritti sulkea eri vesireitit.
Tuolloin Yhdysvallat osoitti johtajuutta ja laukaisi tilanteen.
Kertokaa tästä tarkemmin.
Mainitsit aiemmin Omanin.
Omanin ja Iranin välillä on kiista kolmesta saaresta.
Hormuzinsalmen sulkeminen ei ole kovin helppoa.
Se on verrattavissa Gibraltariin.
Sinne täytyy kuljettaa laivoja. Sitä ei voi tehdä omalta rannikolta käsin.
Korjatkaa minua, kenraali Kimmitt, jos maantietoni on liian yksinkertaista.
Iranilaiset pystyvät ohjustekno- logiallaan iskemään maista merille, -
mikä asettaisi aseettoman laivan riskialttiiksi.
Iranilaiset pystyisivät tekemään näin myös maista käsin ja päinvastoin.
Tärkeämpää on huomata, että Iranin merivoimilla -
on valtavat vedenalaiset resurssit toteuttaa tällainen operaatio.
Jos he vakavissaan haluavat estää laivoja pääsemästä alueen läpi, -
he kyllä pystyvät pysäyttämään liikenteen -
sukellusveneillään ja vedenalaisella ohjusteknologiallaan.
Entä onko kaivostoiminta myös liian riskialtista, -
koska alueella on viattomia aluksia, joita he eivät haluaisi vahingoittaa?
Jos sen laajuinen operaatio alkaisi, -
he käyttäisivät joko harppuuna- ohjuksia tai vedenalaisia ohjuksiaan.
Jokainen alus on riskialtis.
Silloin Persianlahdella ei ole yhtään puolueetonta.
Herra Oren, miten Israel vastaa tähän?
Israelilla ei kuitenkaan ole valtavia merivoimia.
Sillä on puolikas sukellusvenelaivasto ja strategisia resursseja.
Hiljattain Israel sai saksalais- valmistajilta lisää sota-aluksia, -
jotka on jo otettu Israelin merivoimien käyttöön.
Pystyykö Israel osallistumaan esimerkiksi erikoisryhmä 153:een, -
joka vastaa näistä hyökkäyksien kohteina olleista vesireiteistä?
Se on poliittinen kysymys muille osapuolille.
Olemme nähneet -
5. laivueen järjestäneen useita harjoituksia, -
joissa on ollut mukana Saudi-Arabian ja Israelin viranomaisia.
Yhteistyötä kuitenkin tehtiin vain Israelin ja Amerikan välillä -
sekä Saudi-Arabian ja Amerikan välillä.
Kaikki osapuolet eivät toimineet yhdessä.
Israelin merivoimien suurin etu on Israelin ilmavoimat.
On toki olemassa monenlaista yhteistyötä -
sekä vähemmän näkyvillä olevia asioita.
Meillä on myös merivoimien kommandojoukkoja -
ja muita sodankäynnin keinoja, mikäli Israel päättää siihen ryhtyä.
Jemenin kaksi satamaa, Aden ja Hudeida, -
ovat myös haavoittuvaisia.
Huthit saattavat aloittaa konfliktin, -
mutta he voivat joutua kärsimään siitä myös seuraukset.
Jotta tämä toteutuisi, Yhdysvaltojen täytyisi tietysti puoltaa asiaa.
Otetaan huomioon myös se, mitä puhuimme eilen.
Pahoittelut, että puhun näin suoraan, -
mutta uskotteko Bidenin hallinnon sallivan Israelin -
laajentaa terrorijärjestöjen vastaisia sotatoimiaan -
myös Jemeniin ja etenkin Iranin tuke- maa Ansar Allah-ryhmää vastaan?
Tuntien tämän hallinnon ajattelutavan, -
uskoisin heidän pyytävän Israelia -
löysäämään Välimeren alueen vastuistaan.
Näin he voisivat siirtää 6. laivueen resursseja Sueziin -
ja avuksi Jemeniin.
Olet oikeassa, että se olisi poliittinen päätös.
Tämä hallitus on pääosin Israelin puolella -
ja haluaa puolustaa sitä.
Yhdysvallat ei odota hyötyvänsä vastavuoroisesti Israelin resursseista.
Yksi tekijä on myös Saudi-Arabia.
1960-luvulla -
Jemenissa alkoi kapina.
Kun se oli vielä monarkia, -
Saudi-Arabia pyysi apua Yhdysvalloilta ja Iso-Britannialta, -
jotka tulivat Israeliin auttamaan kuningasmielisiä.
He pudottivat rahtikoneista erilaisia tarvikkeita.
Israel osallistui salaa -
tähän toimintaan Arabian niemimaalla.
Mainitsit aiemmin eron Trumpin ja Bidenin hallinnon välillä -
suhteessa hutheihin ja terrorijärjestöjen listaukseen.
Siinä oli kyse siitä, että Saudi-Arabia taisteli hutheja vastaan.
Se oli sovittelukeino, -
jonka tavoite oli aselepo ja toivon mukaan konfliktin päättyminen.
Ennen kuin Israel ryhtyy sotaan Jemenin kanssa, -
se tulee konsultoimaan Saudi-Arabiaa.
Saudit pysäyttivät yhden raketin, koska he eivät tienneet, -
oliko se tähdätty Saudi-Arabiaan, Jordaniaan vai Israelin Eilatiin.
Yhdysvaltojen, Israelin ja Saudi-Arabian kolmio --
Ohjuspatteristo oli Saudi-Arabiassa ja eurooppalainen toimija pysäytti sen.
Saudi-Arabia kuitenkin antoi sille luvan.
Se olisi voinut estää sen.
Olisi mielenkiintoista nähdä, miten Muhammad Bin Salman reagoisi, -
jos Israel ryhtyisi tällaiseen.
Ohjelma on pian lopussa.
Tämä aihealue on erittäin monimutkainen.
Tilastotkin ovat ongelmallisia, mutta niiden mukaan joka 10. minuutti -
Jemenissä kuolee lapsi nälkään.
Asia ei välttämättä ole aivan näin.
Kuitenkin monet lapset kuolevat siellä aliravitsemukseen.
Nämä lukuisat haasteet ovat saaneet YK:n painostamaan Yhdysvaltoja -
Bidenin alaisuudessa peruuttamaan Ansar Allahin nimityksen, -
joka on sekoittanut kaiken Jemeniin saapuvan humanitäärisen avun.
Takana on vaikuttanut Iran.
Kaikki kulkee tuon terrorijärjestön kautta ja siksi Bidenin hallinto päätti,
että on parempi poistaa se terrorijärjestöjen listalta, -
jotta tarvikkeita voitaisiin edelleen tuoda maahan.
Kenraali Kimmitt, -
entisenä sotilaallisten ja poliittisten asioiden apulaisulkoministerinä -
käsittelitte monia tämän aihealueen kysymyksiä.
Mitä nyt pitäisi tehdä, jotta voitaisiin toisaalta rajoittaa, -
mutta toisaalta ratkaista tämän hetkisiä ongelmia?
Käsittelin näitä kysymyksiä enemmän CENTCOM:in suunnittelijana.
Teimme suunnitteluosastolla erilaisia varasuunnitelmia päivittäin.
Lyhyt vastaus on: -
tilanne oli paha silloin, mutta ainakin ymmärsimme, että oli olemassa -
aluestrateginen suunnitelma, -
johon kuului ystäviemme puolustaminen, vihollisten pelottelu, -
kansainvälisen kaupan varmistaminen ydinaseiden leviämisen estäminen -
ja sen hetkisten sotien käyminen.
Valitettavasti olemme nyt ongelmissa näiden kaikkien asioiden kanssa.
Onneksi en ole CENTCOM:issa tai kansallisessa turvallisuusneuvostossa.
Kun huomioidaan kaikki nämä haas- teet, kuten ystävien puolustaminen, -
täytyy miettiä, osoittaisiko tämän hallinnon tulostaulu -
heidän onnistuneen missään näistä?
Vielä huolestuttavampaa on, -
että näiden kysymysten piti olla osa -
Lähi-idän yhtenäistä, strategista suunnitelmaa, -
johon kuului pelottelu ja se tuli suoraan Valkoisesta talosta.
En usko alueellisten ystäviemme pitävän meitä luotettavana.
En myöskään usko vihollistemme, pääasiassa Iranin, -
näkevän meitä uskottavana.
Jos et ole uskottava vihollisille ja luotettava ystäville, -
siitä ei seuraa mitään.
Jos olisin presidentti Bidenin neuvonantaja, -
sanoisin yksinkertaisesti, -
ettei hän onnistu Lähi-idän politiikassaan, -
ennen kuin hänen vihollisensä pitävät häntä uskottavana -
ja ystävät luotettavana. Tällä hetkellä kumpikaan ei toteudu.
Kiitos! Aikamme on lopussa.
Kiitos kenraali Mark Kimmitt ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla! Shalom Jerusalemista!
Suomennos: Sonja Valtanen