JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Yksi Israel-Hamas -Gazan sodan uhreista on yritykset estää -
Iranin tie kohti ydinasetta.
Pakotteet, uhkailut, diplomatia, kaikki on työnnetty sivuun -
ja Iran on asemissa saada läpimurron viikkojen, jopa päivien aikavälillä -
korkeasti rikastetun uraanin asentamisessa ydinkärkiin.
Katseet ovat Iranin tukemien terroristien tuhoa kylvävässä sodassa,
joka riehuu jo kuudetta viikkoa eikä loppua näy.
Iranin tukema libanonilainen Hizbollah käy myös omaa kulutussotaansa -
Israelia vastaan.
Onko Iran livahtanut lännen tiedustelutahoilta -
ja onnistunut hivuttautumaan lähemmäs ydinasetta?
Miten Kansainvälinen atomienergia- järjestö (IAEA) käsittelee asian -
kun sen tärkeimmät jäsenvaltiot ovat Lähi-idän sodan vastakkaisilla puolilla?
Aiheesta keskustelemassa tohtori Olli Heinonen, -
IAEA:n entinen apulaispääjohtaja, -
nykyään tutkija Washingtonin Stimson Centerissä.
- Kiitos kutsusta. - Aina ilo.
Eläköitynyt eversti, tohtori Eran Lerman, -
TV7:n Lähi-idän ajankohtaisohjelman toinen juontaja, -
Suurvallat pelissä -ohjelman panelisti sekä JISS-instituutin varajohtaja, -
myös Jerusalem Strategic Tribune -lehden päätoimittaja.
- Aina mukava olla mukana. - Todellakin.
Studiossa TV7:n toimittaja Amir Oren.
Aseta näyttämö valmiiksi.
- Olemme viimeiset vuodet käsitelleet Iranin ydinohjelmaa.
Olemme panneet merkille Iranin pahantahtoiset toiminnat.
Iranin yleensä, myös maan vallankumouskaartin (IRGC) -
Quds-joukkojen toiminnan.
Samoin Hizbollahin ja Hamasin jne. Tämä itsessään ei ole yllätys.
Sillä on myös tavanomaiset aseet kuten ballistiset ohjukset -
ja muuta arsenaalia.
Lokakuun 7. jälkeen näyttää siltä että Iranin ydinohjelma -
on unohdettu.
Onko tämä sitten seurausta meneillään olevasta sodasta, -
joka käynnistyi ennen- näkemättömästä teurastuksesta.
Niin paljon tuhoa ja kuolemaa, -
1400 israelilaista ja muita kansallisuuksia tapettiin.
Useita siepattiin.
Tuhansia haavoittuneita, kokonaisia yhteisöjä tuhottu.
Tämä on saanut paitsi Lähi-idän myös kansainvälisen areenan -
unohtamaan että suurin uhka -
tulee mahdollisen ydinaseistetun Iranin suunnalta.
Onko tämä sattumaa vai Iranin harhautustaktiikkaa?
Se rohkaisi Hamasia tekoihinsa, -
vaikka ei ilmeisesti tiennyt Hamasin ajoitusta tai toimintakeinoja -
niiden salassapidon takia.
Mutta Iran on nauttinut tapahtumista.
Ehkä se joskus astuu juonittelujensa edelle, -
jos Hizbollah ryhtyy täyden mittakaavan sotaan -
ja Iran menettää siinä välikätensä.
Nyt aika näyttää olevan otollinen sille.
Meidän katseet ovat nyt Gazassa.
Iranilla on mahdollisuus tehdä jotain pahaenteistä ydinvoiman saralla.
- Otetaan tohtori Olli Heinonen mukaan.
Haluan kysyä tiedossa olevasta edistymisestä -
jonka iranilaiset ovat tähän mennessä saavuttaneet.
Lokakuuhun 7. johtanut periodi ja sitä seurannut sota -
on ollut aikaa jolloin Iran on torjunut kaikki kansainväliset yritykset -
hidastaa Iranin ydinohjelman kehitystä.
Iran on lähellä ydinaseistautumisen kynnystä.
Kuitenkin olemme tilanteessa jossa siitä ei keskustella.
- Se on todellakin totta.
Meneillään on myös muita kehityksiä jotka eivät ole näkyvissä.
Iran käynnisti kuukausi sitten Darkhovinin ydinvoimalan -
rakentamisen.
Se on kopio raskasvesireaktorista mutta paljon isompi.
Iran rakentaa sen omin voimin.
Se toimii plutoniumin tuottajan sijaisena kun toiminta käynnistyy.
Siihen on vielä vuosia aikaa, mutta tämä kannattaa muistaa.
Toinen asia, mikä auttaa Irania etenemään ydinohjelmassa on -
uraanin muuntamisoperaation käynnistyminen Ardakanissa.
Siellä sijaitsevat keltakakun (uraanirikaste) jalostamistilat.
Noin kuukausi sitten Iran lähetti ensimmäisen uraanierän Saghandista.
Samalla ilmoitettiin uuden kaivoksen nimi.
Nyt Saghandin alueella on kaksi toimivaa uraanikaivosta.
Unohdetaan tämä hetkeksi. Iran on edistynyt pitkälle.
Viimeksi kerroin siitä mitä tapahtuisi -
jos Iran rakentaisi pienen uraanirikastamon salassa, -
jossa olisi vaikkapa neljä IR-6 -sentrifugia.
He voisivat rikastaa 60 prosenttista uraania, -
jota heillä on jo 130 kilon verran, -
kuukauden sisällä korkeasti rikastetuksi.
Se voidaan muuntaa uraanimetalliksi -
eli asekomponenteiksi, johon heillä on jo kyky.
He saivat ohjeet siihen jo 1990-luvun alussa.
He tekivät kokeita siihen liittyen jo 1990-luvun puolivälin jälkeen.
Se voidaan muuntaa asekomponen- teiksi neljän kuukauden sisällä.
Sitten on kyse enää siitä onko heillä asesuunnittelua, elektroniikkaa, -
ja mikä on räjähteiden tilanne.
Jos he tekevät toiset neljä laitetta -
jossa käyttää 20 prosenttista uraanivarastoaan, -
kestäisi vähän pitempään, -
nelisen kuukautta uraanimetalli- komponenttien valmistamiseen.
Kun kaikki summataan, heillä on puolen vuoden sisällä -
uraanikomponentteja yli kuuteen ydinaseeseen.
Ihmiset unohtivat tämän kun he tutkivat Iranin varastoja.
Kaikki keskittyivät 60 prosenttiin rikastettuun uraaniin, -
mikä toki on isompi huolenaihe.
Mutta Iran kiihdytti 5- ja 20- prosenttisen uraanin kerryttämistä.
He nousivat jälleen yhden tikkaan ylöspäin.
Jos on jo 20 prosenttiin rikastettua uraania -
on tehty 90 prosenttisesti se työ joka vaaditaan -
korkeasti rikastetun uraanin saamiseksi.
Iran kokee tällä hetkellä olonsa melko mukavaksi.
IAEA antoi tuomionsa sille kesäkuussa ja syyskuussa.
Iran ei ole noudattanut maaliskuun lupauksiaan ja yhteislausuntoa.
On mielenkiintoista nähdä miten IAEA ja muut järjestöt suhtautuvat siihen, -
kun kaikki nämä asiat tapahtuvat nyt yhtä aikaa.
Ei kovin lupaavaa.
- Valitettavasti näin.
Voitko kertoa vielä seuraavan köyhän miehen termein: -
Olemmeko käytännössä tilanteessa -
jossa Iran voi muuntaa kaikki varastonsa -
ydinaselastiksi, -
jotka voidaan asentaa keski- ja pitkänmatkan ballistisiin ohjuksiin -
ja uhata koko länttä?
- Kysyit kysymyksen jossa on paljon tuntemattomia tekijöitä.
Emme tiedä mitä he todella ovat tehneet Amad-projektin loputtua -
ydinasesuunnittelunsa saralla.
Olemme asiakirjoista nähneet että he aikoivat jakaa projektin -
salaiseen ja julkiseen toimintaan.
Meillä ei ole kansainvälistä varmennetta -
sen suhteen mitä he todella tekevät ydinaseen suhteen.
Iranin ohjussuunnittelusta on hyvin vähän tietoa.
Mutta kun ohjusten kapasiteettia tarkastellaan, -
on selvää että ne kykenevät kantamaan ydinkärkeä.
Siksi Iran tuntee olonsa nyt hyvin mukavaksi.
Sillä on iso varasto fissiilistä materiaalia.
Se voidaan muuntaa pienissä tiloissa -
jotka ovat vain kolmanneksen Fordown uraanirikastamon koosta.
Ne ovat saman kokoisia kuin Natanzissa oleva työpaja.
Tiedustelun on vaikea löytää sellaisia paikkoja.
Ellei jostain saada sisäpiirin tietoa.
- Kiitos tiedosta.
Tohtori Lerman, sinä olit pitkään sotilastiedustelu-upseeri.
Toimit myös kansallisen turvallisuus- henkilöstön apulaisjohtajana.
Tarkastellaan tohtori Heinosen mainitsemia kokonaisuuksia.
Israelin tiedusteluyhteisön strategisen ja operaatiohenkilökunnan kautta -
kulkee paljon tietoa.
Onko siellä huolta asiasta mutta ei tarpeeksi fokusta -
Iranin ydinohjelmaan?
- Iranin ydinohjelma oli aiemmin tiedusteluyhteisön keskiössä.
Mossad suoritti myös salaisia operaatioita.
Se käytti operaatioissaan -
tiedustelukykyjen koko laajaa skaalaa.
Vuosiin millään muulla ei ollut tärkeämpää prioriteettia.
Uskallan väittää että jopa nytkin -
strategisen tason tiedustelulle, -
erotuksena Gazassa taisteleville annettavasta tiedustelutiedosta, -
ei edelleenkään ole korkeampaa prioriteettia -
kuin Iranin uhka.
En usko että sitä on laiminlyöty.
Kyse on siitä miten sitä tulkitaan, -
ja miten syvälle ohjelmaan päästään tunkeutumaan.
Kuten tiedämme Israel on kyennyt jahtaamaan johtavia -
Iranin ydinohjelman tiedemiehiä.
Kaikenlaista kummaa on sattunut -
iranilaisissa ydinlaitoksissa.
Kysymys tiedustelun syvälle tunkeutumisesta...
Vaikka tietäisin jotain en puhuisi siitä tässä.
Mutta meillä on vihiä -
ettei muulla edelleenkään ole korkeampaa prioriteettia.
Se muuntuuko tieto toiminnaksi, on toinen asia.
Olen samaa mieltä Ollin kanssa -
IAEA:sta, vaikka se nostikin joitain oleellisia kysymyksiä esiin -
Iranin toiminnasta.
Se ei ole oleellinen järjestö tässä.
Se ei kykene pysäyttämään Iranin ydinohjelmaa.
Yritykset toimittaa pallo kansainväliselle kenttäpuoliskolle -
estettäisiin Venäjän ja Kiinan toimesta.
Ne muodostavat enemmän tai vähemmän troikan -
Iranin kanssa kansainvälisellä areenalla.
Kaikki kiteytyy kysymykseen Israelin suhteista -
USA:n Bidenin hallinnon kanssa.
Mitä olemme Ollilta nyt kuulleet, -
aikaikkuna toiminnalle ei ulotu vuoteen 2025 saakka.
Silloin joko on tai ei ole uusi hallinto USA:ssa.
Kyse on siitä päätyykö Bidenin hallinto johtopäätökseen -
jonka me olemme oppineet lokakuun 7. jälkeen.
USA on jo kohde.
Sen joukot alueella kokevat Iranin iskuja.
USA on sijoittanut alueelle paljon joukkoja pelotteeksi Iranille -
ja sen välikäsille.
Johtaako tämä USA:n uuteen toimintamalliin -
miten toimia Iranin kanssa?
Olemme taistelutovereita USA:n kanssa.
Se tarkoittaa sitä että meidän täytyy ottaa -
USA:n näkökanta huomioon Gazassa.
Toivottavasti se huomioi meidän kantamme Iranin suhteen.
- Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) johtokuntamaat kokoontuvat -
ensi viikolla.
Molemmat vieraamme mainitsivat -
omin sanoin, että IAEA on yhtä tehokas kuin -
johtokunnan sille myöntämä mandaatti.
Johtokunta koostuu maista jotka eivät ole yhtä mieltä asiassa.
Ne ovat jopa vastakkaisissa leireissä.
USA ja Eurooppa toisessa, Venäjä ja Kiina toisessa.
- Tämä johtaa laajempaan kysymykseen.
Se koskee kansainvälisten instituutioiden -
viranomaisia ja kapasiteettia.
Etenkin niiden henkilöstöä ja pääsihteeriä.
YK:n pääsihteeri U Thantin esimerkki -
vuonna 1967, kun hän otti asiakseen vetää YK:n hätäjoukot -
ilman turvallisuusneuvoston viiden pysyväisjäsenen auktorisointia -
Israelin ja Egyptin rajalta.
Se sai aikaan kuuden päivän sodan.
Tämä sai suurvallat rajoittamaan nimittämiensä -
lähettiläidensä ja pääsihteerin valtaa.
Vaikka IAEA:n pääjohtaja Mariano Grossi -
vaikuttaa olevan pätevä kansainvälinen virkamies, -
tärkeintä on konsensuksen aikaansaaminen -
johtavien jäsenvaltioiden välille. Nyt sitä ei ole.
Se johtuu Ukrainan sodasta ja muista ongelmista.
Kiina vastaan USA ja kaikki tämä.
Joten ei voi odottaa että IAEA kykenee johtokuntamaidensa kautta -
saavuttaa jotain mistä USA, Venäjä ja Kiina -
eivät pääse yhteisymmärrykseen.
Yksi lisäseikka vielä.
Israel on ampunut itseään jalkaan propagandasodassa.
Eräs nuorempi ministeri on antanut hölmöjä huomautuksia.
Hän on Amihai Elijahu.
Hän ei ole kiinnostava henkilö kansainvälisesti.
Hän lankesi haastattelijan ansaan haastattelussa.
Elijahu sanoi että ydinpommin käyttö Gazassa -
olisi yksi vaihtoehto.
- Ironista kyllä hän ei tietäisi vaikka Israelilla olisi ydinaseita.
- Tietysti, mutta hän on perinneministeri.
Se on kovin mahtipontinen titteli joskaan ei kovin tärkeä.
Lausunnosta seurasi että Iran lähetti kirjeet IAEA:n johtokuntamaille.
Se nosti esille israelilaispoliitikoita -
jotka ehkä tietävät Israelin ydinaseesta.
Se oli täysin aiheeton lausunto.
Israelin pitäisi yrittää pitää kuria -
"eliittinsä" keskuudessa.
- Kaikkien kansojen pitäisi harjoittaa kuria samaan tapaan kuin Iran tässä.
Valitettavasti.
Tohtori Heinonen, puhuit tuntemattomista tekijöistä.
IAEA:n pääjohtaja tohtori Rafael Mariano Grossi -
on aika ajoin todennut että Iranin toimet ovat estäneet -
ja pettäneet IAEA:ta vähän väliä.
On paljon tuntemattomia tekijöitä.
Paljon dataa on poistettu käynnissä olevan valvonnan sekvensoinnista -
koko Iranin alueella.
Tämä nostaa useita kysymyksiä siitä missä Iran on menossa.
Mitkä ovat konkreettisimmat huolesi juuri nyt?
- Siihen on kaksi näkökulmaa.
Minua huolettaa tietomme Iranin ydinasekehittelystä.
Olen nähnyt Iranin arkistot jotka Israel vei Iranista.
Iranissa on edelleen tiloja joihin IAEA ei ole pyytänyt päästä.
Ne rakennettiin Amad-ohjelman aikana.
Miksi ei voida pyytää tarkastuskäyntiä noihin tiloihin -
ja selvittää niiden käyttötarkoitus?
Se ratkaisisi osan tuntemattomista tekijöistä.
Ali Salehi sanoi 10 vuotta sitten -
Iranin etsivän kymmentä uutta paikkaa uraanirikastamoille.
Kymmentä.
Mitä me tiedämme niistä?
Onko IAEA pyytänyt nähdä ne? Enpä usko.
Tälläkin saralla voitaisiin tehdä työtä.
Voitaisiin varmistaa tuntemattomien tilojen tarkoitus.
Ne ovat ehkä jo rakennetut ja toimintavalmiit.
Iran ei noudata turvavarmenne- järjestelmän 3.1 -pykälää.
Se vapauttaa Iranin joistain sitoumuksista, -
vaikka se ei edes noudata sitä.
Se ei raportoi IAEA:lle ko. tilojen rakentamisesta.
Ehkä Iran on jo valmis toiminnan käynnistykseen -
niillä sentrifugeilla mitä sillä on. - Poimin tuosta yhden asian.
Tarkastelet Iranin ydinohjelmaa yhtenä maailman huippuasiantuntijana.
Asiantuntemuksesi on laajasti tunnettua.
Missä kohtaa aikajanaa iranilaiset ovat kehitystyössään?
Mihin he ovat keskittyneet?
Kuten sanoit, tuntemattomia tekijöitä riittää. Mitä on tehtävissä?
- Meidän pitäisi saada Iran ymmärtämään -
että senkin intresseissä olisi pysäyttää ydinohjelma.
Sen pitäisi olla tuottoisa tarjous sille.
Mutta vastaus olisi Iranin vakuuttaminen siitä -
ettei ole sen intresseissä jatkaa ohjelmaa.
Vähän samaan tapaan mitä Pohjois-Korean kohdalla yritettiin -
vuonna 2018, tai vähän aiemmin Iranin kanssa.
Ei ole muuta keinoa.
Heidän pitää lopettaa. Myös kansan pitäisi antaa hallinnolle palautetta -
koska se kärsii pakotteista.
Iranissa on vaalit ensi vuonna joten se voi olla vaikeaa.
Mutta on tärkeä tehdä jotain koska Iran on ottanut prosessin aseekseen.
Se käyttää kapasiteettia ja korkeasti rikastettua uraanivarastoaan "aseena".
- Kiitos. Tohtori Lerman, -
Mitkä ovat Israelin keskeisimmät huolet -
Heinosen mainitsemissa asioissa?
Ja miten ne asettuvat IAEA:n johtokuntamaiden näkökulmiin -
vastakkaisista leireistä huolimatta?
Tämä skenario saattaisi aiheuttaa -
Lähi-idälle ja laajemminkin tuomiopäivän.
- En käyttäisi termiä tuomiopäivä.
Ellei Iran ylitä ydinvaltiuden kynnystä menestyksekkäästi.
Sitten saatamme joutua tilanteeseen jossa -
maailmanlopun näkymiä historiassaan kantava kansakunta -
vaeltaa ydinase vyöllään.
Mutta ennen kuin tämä tapahtuu, saatamme joutua kipeään konfliktiin -
Libanonin suunnalla.
Saatamme joutua siihen joka tapauksessa.
Olemme askel askeleelta liukumassa sellaiseen yhteenottoon.
Kun tulemme johtopäätökseen että se on väistämätöntä, -
se nostaa Israelin toiminnan todennäköisyyttä.
Tärkein kysymys kuuluu aikovatko amerikkalaiset kumppanimme, -
jotka ymmärtävät nyt eri tavalla -
haasteita joita meillä on, -
ojentavatko he auttavan kätensä meille: -
yksiselitteinen sotilaallinen uhka USA:lta.
Samoin yksiselitteinen taloudellinen uhka Iranin hallinnolle.
Linjasi IAEA ja sen pääjohtaja Grossi -
nykyiset ongelmat tai ei, -
mitkä hyvänsä Israelin tiedusteluarviot ovat, -
kaiken pitäisi olla selkeitä perusteluita Iranille.
Mikäli USA ei tee mitään, Israel tekee lopulta päätöksen -
toimia yksin kaikkine riskeineenkin.
Tulemme kohta pisteeseen jossa riski olla tekemättä mitään -
on korkea.
- Uskottavaa sotilaallista uhkaa -
voidaan tarkastella kahdella tavalla.
Israel yllätettiin pahasti 7. lokakuuta.
Israelin tiedusteludominanssin perintö -
ja kyky läpäistä naapureidemme ja vihollistemme suojaukset -
on sirpaleina.
Iranissa voidaan ajatella ettei Israel tiedä mitä Iran tekee, -
jos pohditaan tässä äsken käytyä keskustelua.
Israel kuitenkin näytti päättäväi- syytensä 7. lokakuun jälkeen.
Se päätti mennä Gazaan seurauksista huolimatta.
Joten Teheranissa tehdyt laskelmat ovat kaksijakoisia.
Sama pätee USA:han.
Presidentti Biden lähetti kaksi lentotukialusiskuryhmää, -
toisen itäiselle Välimerelle ja toisen Persianlahdelle.
Biden saattaa olla nyt tosissaan.
Iranin ajatollah Khamenei neuvonantajineen -
miettivät nyt toistamiseen ennen kuin tekevät jotain hätäistä -
tai ylittävät pisteen jolta ei ole paluuta.
- Olen epäileväinen Bidenin aikeiden suhteen.
Hänen uhka ei riittäne tällä hetkellä Irania vastaan -
koska virhearvion riski on suuri. Se voisi johtaa koko alueen sotaan.
Tässä taas kaikki. Kiitos tohtori Heinonen, tohtori Lerman -
sekä herra Oren.
Kiitos myös katsojille. Nähdään seuraavien päivitysten myötä, -
shalom Jerusalemista.
Suomennos: Markus Nurmesniemi
Lisää TV7:n tuotantoa sivuilla tv7.fi ja tv7israelnews.com