JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Shaahi Reza Pahlevin aikaista Irania ja hänen seuraajia ja vihollisia -
yhdistää yksi asia.
Persia on hallituksista ja nimistään huolimatta aina ollut ylpeä -
voimastaan ja vallastaan Lähi-idässä.
Se pyrki hallintaan Persianlahdella ja kilpaili Irakin kanssa.
Kun muut maat kuten Nasserin Egypti vahvistuivat sotilaallisesti, -
ja sitä vastustava Israel 1960-luvulla, Iran luovi intressiensä kanssa -
hyödyntäen mahdollisia liittoumia.
Sen ydinvoimapyrkimykset antoivat sille lisäpontta.
Nyt Iranin geostrategista asemaa on päivitetty.
Venäjän ongelmat Ukrainan sodassa pakottavat sen pyytämään Iranin apua.
Onko tämä pysyvä muutos Iranin asemalle?
Se on hyväksytty ei-läntisten BRICS-maiden joukkoon.
Aiheesta keskustelemassa tohtori Eyal Hulata, -
Israelin entinen kansallisen turvallisuuden neuvonantaja -
sekä entinen Mossad-jaoston johtaja.
Hän on Foundation for Defence of Democracies -järjestön tutkija.
Tervetuloa. - Kiitos.
- Studiossa TV7:n toimittaja Amir Oren.
Voit aloittaa.
- Asiassa on tapahtunut mielenkiintoinen kehitys.
Katsotaan koreja joita Iran pitää hallussa, -
tai koreja joihin se pitäisi luokitella.
(USA:n) puolustusministeriön strategia -
ydinvoiman ja massatuhoaseiden näkökulmasta -
julkaistiin viikko sitten.
Irania ei katsota siinä uhkaksi. Kiina katsotaan nousevaksi uhkaksi.
Venäjä, sitten Pohjois-Korea, ja Iran listan neljäntenä.
Pentagonin mukaan Iranilla on vielä päättämättä -
pyrkiikö se hankkia ydinasetta vai ei.
Se on rikkonut kemiallisten aseiden vastaisia velvoitteitaan.
Lista jatkuu kaikenlaisella pahantahtoisella linjalla.
- Lisäyksenä että se on kahden viikon päässä kyvystä...
- Se on kerännyt fissiilistä materiaalia, -
joka mahdollistaa läpimurron kohti yhtä ydinasetta.
Mitä yhdellä pommilla voi tehdä, on toinen juttu.
Kuitenkin alle kaksi viikkoa.
Ukrainan sodan takia, -
ja koska Venäjä on riippuvainen Iranin drooneista ja muusta materiaalista, -
se valitsi Iranin koska se ei ole ydinasevaltio -
sanan varsinaisessa merkityksessä.
Intialla ja Pakistanilla on omat ydinasearsenaalinsa, -
jotta niillä olisi alueellista tärkeyttä.
Nyt Iranilla on vaikutusvaltaa koska Putinilla on ongelmia.
Tämä voi toimia kannustimena Iranille -
pysyä ydinvaltiuden kynnyksellä.
Eikä yritä pelata uhkapeliä -
ja rynniä kilpaa kohti ydinpommia.
- Tohtori Hulata, miten luokittelisit Iranin tällä hetkellä -
tässä geostrategisessa yhtälössä?
Siihen sisältyy myös kahden ison tekijän valtakamppailu, -
eli USA:n ja Kiinan.
- Vuosi 2023 on melko hyvä Iranille.
Se on valitettavaa koska vuosi 2022 oli yksi Iranin huonoimmista.
Se liittyy paljolti siihen miten länsi -
ja Israel käsittelevät Iraniin liittyviä asioita ajan mittaan.
Kysymykseesi liittyen, jos katsotaan tämän vuoden alusta lähtien, -
Iran on päässyt osalliseksi Kiinan pyrkimyksiä -
lopettaa Jemenin sisällissota.
En usko sen loppuvan pian, -
mutta Saudi-Arabian ja Iranin välille neuvoteltiin sopimus.
Iranin ja Venäjän väliset suhteet ovat vahvistumassa.
Näyttää siltä että länsi ei tee tarpeeksi -
tilanteen hoitamiseksi.
Se ei myös paneudu mm. ballististen ohjusten -
kiellon loppumisesta johtuviin seurauksiin.
Kielto päättyy muutaman viikon päästä.
Joten läpi tämän vuoden Iran on kyennyt -
ajamaan asioita diplomaattisesti ja vahvistamaan siteitään.
USA ja muut länsimaat hyväksyvät tämän, valitettavasti.
- Herra Oren, puhutaan ballistisista ohjuksista.
Iranilla on Lähi-idän suurin ohjusarsenaali.
Vain harvoilla mailla on maailmassa samanlaista kapasiteettia.
Iran on maa joka rikkoo -
YK:n turvallisuusneuvoston päätöstä 2231, -
jonka lisäyksen B kolmas alakohta osoittaa -
että Iranin pitäisi pidättäytyä teknologiasta, -
jota käytetään ballistisissa ohjuksissa -
sekä muista asiaan liittyvistä osioista.
Iran ei ole koskaan hyväksynyt tätä lauseketta.
Se toteaa että ohjukset ovat kansallinen turvallisuuskysymys.
Se ei ole halukas keskustelemaan asiasta.
Niin kuin Hulata totesi, 18. lokakuuta -
ajatollahin hallinto vapautuu kahleistaan -
ja kykenee palaaman entisiin toimiinsa mutta vielä tehokkaammin.
Se saattaa myös täydentää Venäjän varastoja, -
joka käy sotaa Ukrainan kanssa.
YK:n turvallisuusneuvoston päätösten ja yleiskokouksen välinen ero -
on siinä että turvallisuusneuvoston pitäisi kyetä pakottaa -
päätöksensä voimaan konsensuksen vallitessa.
Mikäli yksikään viidestä pysyvästä jäsenestä ei käytä veto-oikeuttaan.
Mutta päätöslauselma 2231 ei ollut pakotettavissa.
Siinä lukee: "kehotamme Irania".
Ilmeisesti kehotusta ei kuultu Teheranissa.
Joten yritys oli turha.
Nyt kun aikaa on parisen viikkoa, yritys on vielä turhempi.
Ongelma ballistisen ohjusarsenaalin kanssa on että se on pelote.
Eikä vain Israelille mutta myös Saudi-Arabialle -
ja pienemmille Persianlahden maille.
Iran ei tarvitse ydinkärkeä ohjuksiinsa -
istuttaakseen allahin pelkoa -
shiiojen sydämiin.
Iran kykenee tuhoamaan noiden öljyvaltojen infrastruktuurin.
Mitä enemmän sillä on ohjuksia, sitä enemmän se kasaa valtaa.
Mutta näen hopeareunuksen tässä pilvessä.
- Kiehtovaa.
- Kaikki vallat teeskentelevät joskus pelkäävänsä vihollista.
Silloin ne ovat hyökkääviä puolustuskaapuun puettuna.
Iranin kansallisessa kulttuurissa elää pelko, -
jonka mukaan kaikki ympärillä liittoutuvat sitä vastaan.
Koska Iran on nyt voimakas, sen pitäisi vaientaa tämän vainoharhaisuuden.
Edes vähän. Se saattaa lievittää jännitteitä.
- Ajatollahin hallinto ja sen välikäsi, libanonilainen Hizbollah -
voivat menettää kaiken.
Joten en usko se vaientavan vainoharhaisuutta.
- Ehkä se onkin toiveajattelua.
- Tohtori Hulata, kartoitetaan niitä näyttämöjä -
joilla Iran toimii pahantahtoisesti, -
myös Libanonissa, Syyriassa, Irakissa ja muualla.
Puhuit jo Jemenin rintamasta.
Korostan myös Kiinan osuutta siellä.
USA on tietyssä määrin sokea sille, samoin Israel.
Kukaan ei odottanut että kyseinen kuvio kantaisi hedelmää.
USA:n hallitus yritti Jemenissä -
Brett McGurkin, Barbara Leafin -
ja Tim Lenderkingin yhteistyöllä -
työstää erilaisia järjestelyjä -
Jemenin konfliktin lopettamiseksi.
Näimme muutama päivä sen jälkeen huthien iskun -
Jemenin rajalla olleita bahrainilaisia sotilaita vastaan.
Ainakin kaksi kuoli ja useampi haavoittui.
Tällä on seurauksensa.
Nyt nousee useampia kysymyksiä siitä haluaako Iran -
huthien normalisoivan suhteet muiden jemeniläisten kanssa, -
jotka ovat Saudi-Arabian kontrollissa.
- Nämä ovat hyviä esimerkkejä Iranin aktiviteetista.
Niin kuin Amir sanoi, se on toiveajattelua.
Iran on tehokas, opportunistinen peluri tällä areenalla.
Sen kunnianhimo ei ole muuttunut.
Iranin ylin johtaja on ollut hyvin selkeä.
Hän sanoi hiljattain -
että yritykset normalisoida suhteet Israelin kanssa epäonnistuvat -
ja että Israel on osa menneisyyttä.
Tätä he puhuvat kaiken aikaa.
Iranin presidentti Raisia kutsutaan Teheranin teurastajaksi.
Hän on Iranin radikaalein presidentti koskaan.
Voimme nähdä todisteita siitä -
että Iran on halukas rauhoittamaan toimintaansa Lähi-idässä.
Minusta se on vain taktista.
Iran tulee vielä käyttämään tätä momentumia vipuvartenaan.
Saavuttaakseen alueellista hyötyä ja hallintaa.
Tähän sisältyy Irak.
Iranin olo Irakissa liittyy hutheihin.
Se ei tietenkään halua yhteenottoa Kiinan kanssa.
Se on ainoa maa joka kykenee öljyn ja hyödykkeiden hankintaan Iranista.
Iranin vienti on lisääntynyt hurjasti.
Vertasin aiemmin vuotta 2022 tähän vuoteen.
Iran vie yli 2 miljoonaa tynnyriä öljyä päivittäin korkealla hinnalla.
Viime vuoden lopulla se vei alle miljoona tynnyriä päivässä.
Suurin osa menee Kiinaan, joten se ei halua yhteenottoa sen kanssa.
Se tekee kaikkensa pitääkseen tilanteen rauhallisena sillä rintamalla.
Mutta Iranin strateginen visio on hyvin selkeä.
Hutheilla on siinä osansa.
He tulevat aina olemaan kiusana saudeille.
Iran voi käyttää heitä tehokkaasti alueella.
Se parantaa Iranin kykyjä, eikä Israel ole osallisena siellä.
Emme halua yhteenottoa uudella rintamalla.
Aina kun Hizbollah toimii, olemme paikalla.
Mutta kun Iran käyttää hutheja, vastustajia on vähemmän.
Jopa silloinkin kun he käyttävät drooneja laivoja vastaan -
Persianlahdella.
Iranin strategia on hyvin selvä.
Sen tavoitteet eivät ole muuttuneet.
Jos annamme sille mahdollisuuksia jatkaa, -
vuosi 2023 kohtelee sitä pehmeällä kädellä.
Olemme strategisessa liitossa USA:n kanssa mutta emme kanna -
täyttä vastuuta.
Jos USA antaa Iranin laajentaa jalansijaansa alueella -
me maksamme hinnan siitä.
- USA:n piti olla suuri tai pieni saatana.
Israel olisi se toinen.
Mutta iranilaisten pitää kiittää USA:ta kahdesta asiasta.
Ne tapahtuivat 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa.
Neuvostoliitto hajosi ja Venäjä lähti Iranin rajoilta.
Venäjän hyökkäsi Iraniin II. maailmansodan jälkeen.
Se piti Iranin alueita vuoden hallussaan.
Nyt Azerbaidzan on Venäjän ja Iranin välissä.
Iranilla on nyt helpompi ylläpitää suhteita Venäjän kanssa.
Toinen USA:n palvelus sille oli (Irakin) Saddam Husseinin hoiteleminen.
Irak on nyt pelkkä Iranin välikäsi.
Viime päivinä on raportoitu Israelin ilmavoimien iskuista -
Syyrian Al-Bukamaliin, joka on rajanylityspaikka Irakiin.
Iran toimittaa materiaalia Hizbollahille sitä kautta.
Samalla kun Iran on vihamielinen USA:lle -
sen pitäisi salaa olla kiitollinen sille.
- (Israelin) Oletetut iskut vai raporttien mukaiset iskut?
- Hulata, tartun kolmeen sanaan joita käytit: -
Vipuvarsi ja strategiset tavoitteet.
Puhutaan Iranista ja Irakista.
Iran käyttää Irakin Kansan mobilisointiyksiköitä (PMF) -
vahvistaakseen vaikutusvaltaansa shiiavoittoisessa Irakissa.
Näemme Iranin "tangon" amerikkalaisten kanssa.
Se häiritsee USA:n toimia Irakissa -
ja USA-vetoista Inherent Resolve- operaatiota etenkin Irakissa, -
Isiksen vastaisessa taistelussa.
PMF on viime kuukausina sijoittanut joukkojaan -
Jordanian vastaiselle rajalle.
Mitkä strategiset tavoitteet siellä ovat?
Ovatko joukot välitön uhka Jordanialle?
Vai onko liike osa isompaa strategiaa?
- Iran on hyvin kärsivällinen toiminnassaan -
ja Irakiin vaikuttamisessa.
Tavoite on selvä.
Shiiojen ja sunnien uskonnolliset suhteet ulottuvat -
aina Karbalan taisteluun asti (680 j.Kr.).
Iran haluaisi Irakin kääntyvän kokonaan shiiavaltioksi.
Iranissa on suuri shiiaväestö, eivätkä kaikki kannata Iranin hallintoa.
Irakissa on iso nationalistinen shiiaryhmittymä.
He vastustavat Iranin vaikutusvaltaa.
Tämä nähtiin vuonna 2022.
He vastustivat Irania vaikka ovatkin shiioja.
He tukivat sunnikoalitiota.
Mutta sitä ei kestänyt pitkään.
Irakin påäministeri al-Sudani -
oli jollain tapaa Iranin tukema.
Tämä on huolestuttavaa.
USA näki tässä kuitenkin mahdollisuuden, -
hänen aikaisempien suhteiden takia.
Iran on nyt hyvin kärsivällinen.
Mutta se ujuttaa jalansijaa ja vaikutusvaltaa Irakiin.
Se kykenee vaikuttaa poliitikkoihin -
ja nuorempien koulutukseen.
Sekä eri keinoin talouteen.
Se on ottanut kurdit kohteekseen.
Iran pyrkii jakamaan Irakin kaksi tärkeintä kurdiryhmittymää kahtia -
ja käyttää tätä vipuvartena.
Tämä on Iranille tärkeää.
Paitsi uskonnollisista myös alueellisista syistä.
Jos se kykenee operoimaan Irakista käsin -
se kykenee uhkaamaan Persianlahtea.
Uhka Arabiemiraatteja (UAE), Saudi-Arabiaa ja Bahrainia kohtaan -
kasvaa.
Se pystyisi muodostaa käytävän, jota Israel on pyrkinyt estää.
Etenkin Syyriassa.
Tämä maakäytävä Iranista Libanoniin on tärkeä Iranin kyvylle -
vahvistaa Hizbollahia.
Se voi uhata sillä meitä ja muita Lähi-idässä sitä kautta.
Tämä on tärkeä strateginen toimi.
USA ei ole lähtenyt Irakista.
Se keskittyy ennen kaikkea puolustamiseen eikä hyökkäämiseen.
Centcomin valtuudet ovat rajatut, etenkin tavoitteiden suhteen.
Isiksen vastainen sota ei ole enää samanlaista kuin vuosia sitten.
Centcomin saamat käskyt eivät sisällä -
Iranin vaikutusvallan estämistä Irakissa.
Se rajoittaa USA:n Iranille antamaa paineistuksen voimaa Irakissa.
Näemme tämän seuraukset aikanaan. Iranin valta kasvaa asteittain.
- Quds-joukkojen Qassem Suleimani surmattiin vuoden 2020 alussa.
Sinä tulit kansalliseksi turvallisuusneuvonantajaksi -
puolitoista vuotta myöhemmin.
Sinä olisit voinut nähdä kiistat, -
ja todeta että Iranin ponnistelut ovat saaneet kolahduksen -
Suleimanin kadottua näyttämöltä.
Koetko samoin? - Kyllä.
Suleimani oli erittäin kyvykäs johtaja, -
siinä miten välikäsiä käytetään sodankäynnissä, -
niiden kumoukselliseen vaikuttamiseen maissa jossa välikädet toimivat.
Kun USA poisti hänet pelistä, -
Iranin toimintatavoissa tapahtui valtava muutos Irakissa ja Lähi-idässä.
Se keskittyi organisaatioihinsa -
ja Vallankumouskaartin sotilaskykyihin kuin välikäsien toimintaan, -
johon Qassem Suleimani puolestaan uskoi.
Se oli etenkin meidän näkökulmasta tehokasta.
Se että Suleimani ei ole enää kuvioissa on iso etu meille.
Hänen menetys oli iso isku Iranin kyvyille.
Mutta Iran ei istu toimettomana.
Se keksii muita vaihtoehtoja.
Mutta jos Suleimani olisi edelleen elossa, tilanne olisi pahempi.
- Pohjoisessa meillä on Syyria ja Libanon.
Israel joutuu kohdata Iranin vaikuttamisen näillä rintamilla.
Herra Oren mainitsi myös aseiden salakuljetustoiminnan.
Sinä mainitsit Israelin olleen menestyksekäs -
estäessään Iranin tehokkaan asekäytävän.
Mikä on Iranin suuri tavoite -
pohjoisrintamalla?
Kerro samalla Jordanian rajan tilanteesta.
Israelin puolustusministeri Joav Gallant puhui asiasta juuri.
Iran pyrkii mahdollisesti hyökätä Jordaniaan -
jotta voisi nielaista Israelin kokonaan.
Onko tämä todella tilanne?
- Mielestäni Iranin armeijan mobilisointi alueella -
ei ole todennäköistä.
Puhuin juuri Iranin kärsivällisyydestä Irakissa.
Iran sitä kärsivällisempi mitä kauempana se toimii itsestään -
ja lähempänä meitä.
Vuosi 2023 on ollut hyvä Iranille.
Mutta sen talous on heikko.
Libanonin talous on tuhoutunut.
Maat ovat epäonnistuneessa tilassa. Samoin Syyria ja Irak.
Niiden kyvyillä on rajansa.
Iran tietää mitä avoin konflikti merkitsisi näille maille.
Siksi se käyttää välikäsiä.
Vaikka se on pitempi tie, se mahdollistaa tavoitteisiin pääsyn.
Näin se toimii Hizbollahin kanssa rajoillamme, -
heikentäen meitä.
Kun olin kansallisen turvallisuuden neuvonantaja, Bennett oli pääministeri.
Hän teki selväksi kuka on pääkohde -
ja kuka toissijainen puhumalla mustekala-strategiasta.
Koimme tärkeäksi tuoda tämä esille.
Meidän piti saada Iran puolustuskannalle.
Jotta siinä onnistutaan tehokkaasti, Iranin toimintaa pitää rajata.
Meidän pitää olla aktiivisia, sen sijaan että vain reagoimme.
Jordania on Iranin kohde.
Jos vain mahdollista, se käyttää samoja kumouksellisia menetelmiä.
Vaikuttamista maan sisäisiin asioihin.
Iran olisi luonut uuden Hizbollahin Syyriaan, jos olisi voinut.
Estimme sen, mutta he tekisivät saman Jordaniassa jos voisivat.
Sen kyvyt heikentää meitä kasvaisivat.
Se toimii tehokkaasti Jordanian rajalla välikäsiensä kautta.
Aseita, huumeita, rahaa virtaa -
Iranista Jordanian kautta Länsirannalle, jopa Israeliin.
Tämä provosoi Israelin sisäistä tilannetta -
josta Gallant on myös puhunut.
Tämä on välitön uhka.
Israelin pitäisi tehokkaammin estää tämä toiminta.
Se on helppo keino Iranille.
Näin se pystyy sorkkimaan sisäistä tilannettamme -
ja olla vaaraksi sisältä käsin.
Käyttämällä rikollisuutta ja terrorismia -
tavalla joka voisi olla hyvin vaarallista ellemme estä sitä.
- Ovatko Israel ja Iran törmäyskurssilla?
Käynnistyykö konflikti vain virhelaskelman seurauksena?
- Virhelaskelmia voi tapahtua.
Ei tarvita kuin pieni selkkaus pohjoisrajalla Hizbollahin kanssa.
Hizbollah rohkaistui siitä ettemme reagoineet teltta-provosointiin.
Sekä outoon Megiddon iskuun.
Asiat voivat eskaloitua sekunneissa.
Mutta strategisessa mielessä Iranin intresseissä ei ole -
avoin konflikti meidän kanssa.
Israelilla ei myöskään ole varaa siihen.
Israelille on paljon tärkeämpää käyttää aikaa valmistautua siihen.
Se tarkoittaa sitä, -
että diplomaattiset pyrkimykset estää Iranin ydinohjelma, -
mikä näyttää siltä ettei sitä estetä, koska USA työstää sopimusta, -
pyrkimykset hankkisivat vain jonkin verran aikaa, -
kuukausia, korkeintaan joku vuosi.
Sitten tullaan tilanteeseen jolloin Israelin pitää toimia.
Silloin ei ole puitteita jossa toimia muiden kanssa.
Ydinohjelman pakotteet ovat päättymässä.
Joten parempi valmistautua vastaamaan.
- Tässä kaikki tällä erää.
Kiitos tohtori Hulata ja herra Oren.
Kiitos myös katsojille. Nähdään ensi kerralla, shalom.
Suomennos: Markus Nurmesniemi