JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Israel on aina pyrkinyt hyväntekijänsä USA:n lisäksi -
hyviin suhteisiin Manner-Euroopan, -
etenkin Länsi- ja Keski-Euroopan sekä koko EU:n kanssa.
Israelin EU-lähetystön pesti Brysselissä -
oli vuosia tavoitelluin työ Israelin ulkomaanpalvelussa.
Viime aikoina Israel on vähentänyt EU:n merkitystä.
EU:lla ei ole rauhanprosessia johon ottaa osaa, Britannia on eronnut siitä -
ja Kiina sekä Venäjä vaativat enemmän huomiota.
Mikä on Israelin ja EU:n välinen tila nyt?
Naton päämaja on myös Brysselissä.
Aiheesta keskustelemassa suurlähettiläs Ronny Leshno-Jaar, -
Israelin entinen Nato- ja EU-lähettiläs.
Herra Eran Etzion, -
Israelin kansallisen turvallisuus- neuvoston entinen apulaisjohtaja.
- Mukava olla mukana.
- Studiossa TV7:n toimittaja Amir Oren.
Voit aloittaa.
- Ehkä tämä on osa ilmastonmuutosta ja mannerlaatat ovat liikkuneet.
Eurooppa on ajautunut Israelista kauemmaksi tai toisinpäin.
Syitä on lukuisia niin kuin luettelit.
Lisäksi yksi syy on että Israel siirtyi -
USA:n Eucomin toimintapiiristä Centcomin piiriin, -
pois Euroopan komennon alueelta,-
mikä on käytännössä sama kuin USA:n Natossa oleva organisaatio.
Centcom vastaa Persianlahden, Levantin ja Lähi-idän alueesta.
Jotkut voivat haikailla vielä Javier Solanan päivien perään, -
jolloin hän oli Naton pääsihteeri. Ehkä myös EU:n Catherine Ashtonin -
ja Federica Mogherinin perään, jolloin oli konkretiaa mihin paneutua.
Mutta nyt ei ole mitään meneillään.
USA:n, Venäjän, YK:n ja EU:n muodostama nelikko -
on nyt horroksessa.
Nyt kyse on vain tavallisesta työnteosta.
Mutta jos kriisi puhkeaa, kuulemme varmasti EU:sta jälleen.
- Eli liikkuvatko mannerlaatat vai jäälautat.
Aloitetaan suurlähettiläs Leshno-Jaarin kanssa.
Miten näet Israelin ja EU:n väliset suhteet nyt?
Siinä on 27 jäsenmaata.
Millaiset Israelin suhteet ovat jäsenkohtaisesti?
- Suhteet EU:hun ja Brysseliin ovat yleisesti ottaen -
erinomaiset.
Kahdesta syystä.
Ensinnäkin palestiinalaiskysymys ei ole asialistan ykkösenä enää -
keskusteluissa jäsenvaltioiden kanssa.
Tämä on yleinen trendi, mitä tulee palestiinalaiskysymyksen -
kansainvälisesti pienentyneeseen huomioon.
En erittele sitä sen tarkemmin mutta tämä on fakta.
Toinen syy on Israelin kasvava rooli hyödykkeenä, -
jota se on monelle Euroopan maalle.
Samoin Brysselille, -
eli EU:lle yhteisönä.
Mitä tulee kahdenvälisiin suhteisiin, -
jokaista jäsenmaata pitää arvioida erikseen. Osa suhteista on loistavia, -
osa vähemmän.
Mutta näitä pitää tarkastella maakohtaisesti.
- Mikä on sinun kantasi herra Etzion?
Sinulla on pitkä ansioluettelo.
Työskentelit myös ulkomaan tehtävissä täällä Jerusalemissa.
Mikä kantasi on siihen, että on lista maita -
joilla on tietty värikoodi, -
mitä tulee niiden suhteiden luonteeseen -
Israelin kanssa.
Sekä mihin nuo maat panostavat.
Koski se EU:ta tai Saksaa, -
mikä on edelleen Israelin tärkeimpiä kumppaneita.
Näyttää siltä että Israel tasaa käytössä olevia resursseja -
varmistaakseen että sen suhteet edistyvät, -
myös kansallista turvallisuusintressiä ajatellen.
- Mielenkiintoisin seikka on muutos eikä niinkään pysyvä tila.
Israelin ja Euroopan suhteisiin on aina vaikuttanut -
lukuisa joukko ulkopolitiikkaamme vaikuttavia asioita.
Tärkein asia on USA-suhteemme.
Sitten ovat Irania ja palestiinalaisia koskevat kysymykset.
Nämä asiat ovat EU:n listalla silloin kun ne katsovat Israelia.
Nyt mukaan on tullut uusi elementti.
Se on meneillään oleva kaappaus (oikeusjärjestelmän uudistus) -
jota Netanjahu hallituksineen on viimeiset 9 kk ajanut.
Iso kansanrintama on sitä vastaan.
Katsojat voivat olla sitä mieltä ettei sillä ole Euroopan kanssa tekemistä.
Eurooppalaiset ovat toista mieltä, samoin moni israelilainen.
Kuulin aikanaan Saksan myyttisen entisen ulkoministerin -
Joschka Fischerin puhuvan Euroopasta Israelin takamaana.
Hän puhui paitsi historiallisin termein, -
Theodor Herzl kasvoi Euroopassa ja kirjoitti siellä siionistisen manifestin
Fischer perusteli sitä myös liberaali- demokraattisilla ydinarvoilla.
Sitten ovat myös talousnäkökohdat ja muut.
Keskityn liberaali-demokraattisiin arvoihin.
Euroopan näkökulmasta suurin este -
Israel-suhteiden päivittämiselle -
oli palestiinalaiskysymys.
Nyt mukana on uusi elementti.
Nyt eurooppalaiset katsovat valitettavasti Israelia yhä enemmän -
Unkarin, Puolan ja Turkin kaltaisena.
Se on ironista, koska puhuimme aiemmin Turkista -
potentiaalisena mallina jolla vahvistaa yhteistyötä Euroopan kanssa.
Se on nk. Turkin malli.
Nyt pääministeri ja hallitus näyttävät pienentäneen mallia -
hallintomuutoksen nimissä.
Tämä on täysin uusi elementti, ja se peittää muut elementit suhteissamme.
Ehkä pienellä huomiolla, -
joka koskee sotilassuhteita ja asetoimituksia.
Tämäkin on tärkeä muutos, ja se johtuu Ukrainan sodasta.
Nyt yhä useampi EU- ja muu maa -
on merkittävä Israelin asetoimitusten asiakas.
Nämä ovat kaksi uutta päätekijää Israelin ja Euroopan suhteissa.
Molemmat niistä ovat valitettavasti tulleet jäädäkseen.
- Tämä ajatus edustaa tietenkin yhtä koulukuntaa.
Tästä käydään jatkuvaa väittelyä Israelissa, melko raivokkaastikin.
Euroopasta puhuttaessa -
voi nähdä yhdenvertaisuuden tässä.
EU:n Euroopan komission jäsenet -
ovat vaalien sijasta tulleet nimitetyksi.
Se päättää Euroopan asioista.
Kasvava leiri Euroopassa pitää sitä uhkana -
kansallisille suvereniteeteille.
Tämä on nähtävissä yleisissä mielipiteissä.
Tämä ei ole täysin yhdenmukainen vertaus, -
mutta moni kohta ansaitsisi lähempää tarkastelua.
Herra Oren, tarkastellaan EU:ta.
Menen syvemmälle tuohon -
mistä herra Etzion juuri puhui.
Vaikuttaako hallituksen aikomus kumota nykyinen -
oikeusjärjestelmä kolmen hallintohaaran tasapainottamiseksi -
herra Etzionin esiin ottamaan näkökulmaan?
Vaikuttaako se Israelin ja Euroopan suhteisiin?
- Lyhyt vastaus on: en tiedä.
Ohjaisin tämän pitkän kysymyksen Ronnylle.
Otetaan kaikki Eurooppalaiset instituutiot: -
EU:n, komission, Strasbourgin parlamentin -
sekä ammattimaiset urahenkilöstöt.
Miten päätöksentekoprosessia sovelletaan -
siihen mitä he näkevät ja kuulevat Israelista?
- Mielestäni Israelin sisäinen tilanne -
ei ole keskusteluiden aiheena Euroopassa.
Ei valtionpäämiesten tai ulko- ministereiden kokouksissa jne.
Euroopan komissio on korkea edustaja Josep Borrellin johdolla varovainen.
Riippuu näkökulmasta onko asia valitettava vai hyvä, -
mutta he ovat hyvin varovaisia viittaamaan -
Eranin määrittelemään kaappaukseen julkisesti tai edes ovien takana.
Minun täytyy myös sanoa tämä, -
että suurten Euroopan maiden johtajat ovat hyvin varovaisia -
julkisissa lausunnoissaan. He eivät halua sanoa liikaa -
Israelin sisäpoliittisesta tilanteesta.
Heidän näkökulmasta Israelissa ei ole -
tapahtunut vielä juuri mitään.
Viestini heille olisi että heidän pitäisi auttaa nyt -
ennen kuin jotain tapahtuu, ja silloin se olisi myöhäistä.
Mutta täällä ei ole tapahtunut juuri mitään, -
ja he odottavat miten asiat kehittyvät.
Heidän intresseissä on myös suojata keskustelukanavat Israeliin, -
mitä tulee Euroopan turvaintresseihin, tieteeseen ja talouteen.
Jos Eurooppa haluaa tulevaisuudessa olla mukana -
Lähi-idän poliittisessa kehityksessä, johon Israelkin kuuluu, -
silloin tämä olisi väärä hetki tuomita julkisesti -
Israelin hallitus.
Tämä on minun näkemykseni eurooppalaisten toiminnasta.
- Saanko sanoa tähän? -Pieni hetki herra Etzion.
Sinä mainitsit Federica Mogherinin -
joka puhui julkisesti Israelin keskeisistä ongelmista.
Hänestä tuli ei-toivottu henkilö Israelissa.
Se aiheutti särön Israelin ja EU:n väleihin.
Siksi uskon miksi Borrell toimii varovaisesti asiassa.
Herra Etzion, haluan kuulla kyllä kantasi asiaan.
Minulla on ollut onni solmia ystävällismielisiä suhteita -
monen eurooppalaisen diplomaatin ja ulkoministerin kanssa.
Oikeusuudistustoimien sijaan -
he ovat olleet turhautuneita -
siihen ettei Israel ole tarjonnut sotilaallista tukea Ukrainalle.
Tämä on aseteltu niin, -
että joko seisot lännen rinnalla Venäjää vastaan -
tai sitten valitaan Intian malli, -
jossa seistään molempien leirissä -
mutta USA strategisena kumppanina.
Ja Eurooppa Israelin taloudellisena selkärankana.
Onko Israelilla oikeasti valinnanvaraa tässä?
- Mielestäni asiaa pitäisi katsoa näin -
Euroopan kannalta katsottuna.
Sillä on strategiset suhteet USA:n kanssa.
Ne ovat Venäjän hyökkäyksen alkamisen jälkeen -
ilmentyneet vahvimmalla mahdollisella tavalla, -
mitä kriittiseen ja reaaliaikaiseen -
USA:n sotilaalliseen tukeen tulee.
Asia on tullut jäädäkseen.
Vaikka Euroopassa lisättäisiinkin runsaasti -
omia puolustusmenoja, -
kestää pitkän ajan ennen kuin Eurooppa seisoo omillaan jos koskaan
Tämä on asia joka varjostaa Euroopan kaikkia pohdintoja.
Toinen on tietysti Venäjän tilanne.
Etenkin Venäjän ja Ukrainan sota.
Eurooppa näkee Putinin sellaisena kuin hän on.
Moni näki hänet jo aikoja sitten, mutta olivat tapansa mukaan varovaisia.
Ehkä he katuvat nyt sitä.
Mutta Venäjä pitää ottaa yhä huomioon.
Sekä Putinin ennalta-arvaamattomuus Venäjän operaatioissa.
Ties mitä strategisia yllätyksiä vielä seuraakaan.
Sitten ovat kaiken ylle kaartuvat liberaali-demokraattiset arvot -
EU:n sisällä.
Minä ja moni muu on puhunut aiemmin Israelissa, -
ja kansainvälisellä näyttämöllä yhä laajemmin -
itsevaltaisesta legalismista.
Professori Kim Schaefer on kirjoittanut tästä mahtavassa kirjassaan -
jota suosittelen luettavaksi. Se on lyhyt ja ytimekäs.
Hän puhuu yhteisestä nimittäjästä joka EU-mailla Puolalla ja Unkarilla -
on Turkin ja Israelin kanssa.
EU:n näkökulmasta katsottuna on selvä -
että sen täytyy olla varovainen -
kun EU:n puitteissa puhutaan Israelin oikeuslaitoksen kaappauksesta.
Heillä on itsellään vastaavanlaisia tapauksia omalla takapihallaan, -
etupihallaan tai kodissaan.
Minä olisin varovainen -
tekemään johtopäätöksiä siitä että EU:n strateginen kanta -
ja ideologinen, moraalinen kanta -
olisi mihinkään muuhun kuin kansainvälisiin ja demokraattisiin -
lakeihin ja normeihin perustuvaa.
EU odottaa samaa kaikilta demokratioilta, myös Israelilta.
He eivät huuda tästä asiasta koska he ovat eurooppalaisia.
Eurooppalaiset eivät huuda.
Lisäksi heillä on rajoittavia tekijöitä, joita juuri luettelin.
- Toukokuussa 1967 -
Egyptin presidentti Nasser ilmoitti sulkevansa Tiraninsalmen.
Israelin ulkoministeri Abba Eban meni Pariisiin, Lontooseen -
ja Washingtoniin.
Ehkä vuoden 1956 takia Britanniaa ja Ranskaa pidettiin Israelissa yhä -
voimatekijöinä.
Niillä oli myös veto-oikeus YK:n turvallisuusneuvostossa.
Se oli viimeinen kerta ennen kuin USA toimi kansainvälisen junan veturina -
Israelin asioissa.
Sen jälkeen on nähty että eurooppa- laiset toimivat cheerleadereina -
sivussa.
Joskus ne tarjoavat puitteet, kuten nähtiin Oslon sopimuksessa.
Mutta lopulta tarvitaan USA:ta välittäjäksi, -
sen läsnäoloa ja vaikuttamista sopimuksen solmimiseksi.
Jonka jälkeen USA seuraa että sopimus pannaan toimeen.
Kun Donald Trump lähti JCPOA:sta -
eli Iranin ydinsopimuksesta, -
jossa myös EU ja E3-maat olivat mukana, -
hän halusi näyttää Euroopalle ettei välitä siitä.
Eurooppalaiset ottivat tämän turhan raskaasti.
Sen sijaan että Eurooppa pyrkisi aloitteellisuuteen, -
se odottaa mitä tapahtuu.
Sitten se päättää kahdenkeskisesti tai yksipuolisesti, -
miten reagoida kollektiivisesti.
- Suurlähettiläs Leshno-Jaar, -
keskitytään Israelin ja Euroopan välisiin suhteisiin.
Israel on tullut EU:n apuun.
On tehty aiepöytäkirja, -
jonka mukaan Israel toimittaa Egyptin kautta -
Eurooppaan nesteytettyä maakaasua.
Aluksi pieniä määriä, mutta sitä pyritään kasvattamaan.
Israel pyrkii mukaan Euroopan energian turvaamiseen, -
johon Eurooppa on pyrkinyt Venäjän hyökättyä Ukrainaan.
Näetkö toiminnan kasvavan?
Onko ollut sopimuksen ulkopuolisia keskusteluita -
tämän infrastruktuurin vahvistamisesta?
Sopimus julkistettiin G20-kokouksessa.
Sen toimesta perustetaan konkreettista ja vankkaa -
infrastruktuuria Intiasta Lähi-idän kautta Manner-Eurooppaan.
- Israelin ja EU-maiden välillä on useita eri yhteistyön aloja.
Niitä on kehitetty viime vuosina, -
vahvasta sotilasyhteistyöstä alkaen.
Myimme juuri Arrow-ohjustorjunta- järjestelmän Saksalle.
Se on valtava sopimus.
Ja iso menestys Israelin sotateollisuudelle.
Se on erimielisyyksistä huolimatta myös poliittinen viesti.
Eurooppa ja Israel osaavat elää rinnakkain erimielisyyksistä huolimatta.
Ne jatkoivat lääketieteellistä yhteistyötä koronan aikana.
Sekä tieteellistä yhteistyötä.
On monia esimerkkejä joissa Israelin ja EU:n yhteistyö on lisääntynyt.
Yksi yhteistyön alue on tiedustelu.
Israelin periaatteita siteeraten, se on pelastanut useita eurooppalaisia.
Suhteemme Euroopan kanssa ovat yhteisesti hyödyttävät.
En näe syytä miksi näin ei jatkuisi.
Vaikka meillä onkin erimielisyyksiä palestiinalaiskysymyksessä jne.
Mitä energiarintamaan tulee, en vähättele -
Euroopan tekemää suoraa tai epäsuoraa -
energian hankintaa Israelilta, Egyptin kautta, -
tulevaisuudessa ehkä Kyproksen kautta.
Jokainen Eurooppaan myyty maakaasuprosentti on tärkeä sille, -
koska sen ei tarvitse hankkia sitä vihamielisistä maista enää.
Israelilaisten, saudiarabia- laisten, amerikkalaisten -
ja arabiemiraattien tekemä mahdollinen sopimus -
sisältää potentiaalin laajentua Eurooppaan.
Se toisi valtavaa hyötyä Euroopan taloudelle.
Muistan kun solmimme ilmailusopimuksen EU:n kanssa -
vuonna 2021.
Sopimus avasi reitit eurooppalaisille lentotukialuksille -
Lähi-itään ja Persianlahdelle.
Myös Intiaan ja Australiaan. Se säästi paljon rahaa ja aikaa.
Nyt voitiin lentää itään uusia israelilaisia reittejä käyttäen.
Me juhlimme Brysselissä yhdessä tätä saavutusta.
Israelin ja Euroopan yhteistyöllä on kirkas tulevaisuus.
Toki paljon riippuu Israelin sisäpoliittisesta tilanteesta.
Auttaisi paljon, jos Israelin ja palestiinalaisten välillä -
käynnistyisi rauhanprosessi.
Se auttaisi Eurooppaa selittämään miksi se tekee yhteistyötä -
Israelin kanssa, eikä kiinnitä juuri huomiota tähän kysymykseen.
- Ohjelma on lopuillaan, -
vielä lyhyesti YK:n turvallisuuskokouk- sen ohessa käydystä tapaamisesta.
Saudi-Arabia järjesti sen.
Jordania, Egypti ja Arabiliiton puheenjohtaja -
osallistuivat siihen.
EU:n ulkosuhdejohtaja Josep Borrell oli myös läsnä.
Hän kertoi EU:n ja Arabiliiton ryhtyvän uudestaan -
ajamaan kahden valtion mallia Israelille ja palestiinalaisille.
Onko se mahdollista tässä vaiheessa?
Herra Etzion, onko tämä realismia?
Nykyinen hallitus ei tue tätä näkemystä.
- Lyhyt ja helppo vastaus on ei.
Mutta uskon että äärioikeiston suvaitsevaisuus -
lisääntyy hallituksen sisällä asiassa.
Siellä ovat Smotrich, Ben-Gvir ja kumppanit.
He katsovat suopeammin USA:n, saudien, Israelin ja palestiinalaisten -
sopimusta, vaikka useammat tarkkailijat eivät ole tätä mieltä.
Jos Abrahamin rauhansopimus toistuu -
ja Netanjahu allekirjoittaa sen koalitionsa kanssa -
luvaten hylätä kaikki alueliitosaikeet jälleen kolmeksi vuodeksi, -
tai jos siirtokunta-aikeet ja nykyiset aluesuunnittelut jäädytetään, -
sekä karttojen uusiminen, -
nämä ovat kirjatut Abrahamin rauhansopimuksen ehtoihin, -
vaikka tutkijat ovat sitä mieltä että se hajottaisi koalition, olen eri mieltä.
En usko Smotrichin ja Ben-Gvirin hajoittavan koalitiota sen vuoksi.
He tietävät ettei heillä ole vaihtoehtoja.
Jos vaalit tulevat he häviäisivät.
Suurin osa israelilaisista tukee kahden valtion mallia -
ja ovat oikeuslaitoksen uudistusta vastaan.
Joten he ovat puun ja kuoren välissä.
Saudijohtajilla on tässä tilaisuus elvyttää -
Israelin ja palestiinalaisten prosessi.
Se perustuu tärkeään alueelliseen tasoon, -
jota useimmat israelilaiset kannattavat.
Mutta nykyinen pääministeri tai äärimielinen hallitus, -
"oikea kumppani" tai edes USA ei saa sitä saudien mielestä aikaiseksi.
- Tässä valitettavasti kaikki tällä erää.
Teidät pitää kutsua uudelleen ohjelmaan puhumaan.
Kiitos suurlähettiläs Leshno-Jaar, herra Etzion ja herra Oren.
Kiitos myös katsojillemme. Nähdään ensi kerralla, shalom.
Suomennos: Markus Nurmesniemi
Lisää TV7:n tuotantoa osoitteissa: -
tv7.fi ja tv7israelnews.com