JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Vuonna 1964 Israelin arabiviholliset lähentyivät toisiaan -
Israelin vastaiseksi rintamaksi.
Mailla oli omat intressinsä, mutta yhteinen tavoite.
Kuusi vuosikymmentä myöhemmin Israelin vastainen liittouma -
on muuntunut Iranin johtamaksi akselivaltojen liittoumaksi.
Libanonissa shiialainen Hizbollah on enemmän armeija kuin militia.
Gazassa on kaksi sunnijärjestöä, -
Hamas ja Palestiinalainen islamilainen jihad (PIJ). Ne ovat kilpailijoita -
mutta toimivat tarvittaessa yhdessä.
Kolmikko on liian heikko hyökätäkseen Israeliin, "tv-iskuja" lukuun ottamatta.
Niiden varastoissa on kuitenkin satoja tuhansia raketteja.
Mitkä tämän epäpyhän liiton hyökkäyksen seuraukset olisivat, -
sen käynnistäessä ankarat kostotoimet kolmikon johtajia vastaan?
Aiheesta keskustelemassa reservin kenraalimajuri Gershon Ha-Cohen, -
Puolustusvoimien (IDF) armeijakunnan komentaja.
- Mukava olla mukana.
Studiossa TV7:n toimittaja Amir Oren.
Kerrotko meille tästä uhkaavasta skenariosta.
Olemme toki kuulleet aiheesta paljon, -
ja viime päivien tapahtumat vievät meidät tämän aiheen ytimeen.
- Arvoisa vieraamme kenraali Ha-Cohen opiskelee arkkitehtuuria.
Hän keksii aina vertaukset -
rakennustyöstä, suunnittelusta ja arkkitehtuurista.
Yksi arkkitehtuurin kuuluisimmista lauseista on: -
"Muoto seuraa toimintoa."
Kun Israelin Puolustusvoimat (IDF) muodosti omat rakenteensa -
se jakoi maan ja itsensä kolmeen aluekomentoon.
Nyt siihen voi lisätä neljännen eli kodinturvajoukkojen komento.
Eteläinen komento vastaa Gazan rintamasta.
Hamas ja PIJ toimivat siellä.
Pohjoinen komento toimii Libanonin ja Syyrian suunnilla, -
jotka saattavat yhdistyä yhdeksi rintamaksi, tai sitten ei.
Tai sitten toinen sektoreista jää jäljelle.
Keskuskomento vastaa Länsirannan suunnasta.
Siksi voikin ihmetellä yleisesikuntaa.
Sillä on tiedusteludirektoraatti ja Ilmavoimat sen alaisina.
Sen alla toimii myös pienempi komentoryhmä, -
joka vastaa syvistä iskuista vihollisen maaperälle, -
eli linjojen taakse.
Onko tämä rakennelma olennainen nyt, -
kun meitä voi odottaa usean rintaman sota, -
joka sekä mahdollistaa että vaatii -
yleisesikuntaa, puolustusministeriötä ja turvallisuusneuvostoa -
priorisoimaan kiireisimmät ja tärkeimmät rintamat.
Ne jotka pitää hoitaa välittömästi.
Mitä voidaan jättää myöhemmäksi?
Entä kansa? Sanotaan vaikka että sota käynnistyy Libanonin rintamalla, -
koska Hizbollah on vaarallisin ja sillä on eniten raketteja.
Jos suurin osa Rautakupoli- ilmatorjuntapattereista -
viedään pohjoiseen, miten käy etelän väestön?
Kykeneekö se kestää Hamasin ja PIJ:n iskuja silloin?
Tämä on todellinen ongelma -
jonka Ha-Cohenin kaltaiset kenraalit alati kohtaavat.
- Kenraali, näimme yli viikko sitten -
Iranin ulkoministeri Hossein Amir- Abdollahianin -
matkaavan Syyrian Damaskokseen.
Hän korosti ulkoministerien tapaamisessa -
ettei Iran katso vierestä Israelin iskiessä kohteisiin Syyriassa.
Hän myönsi kohteiden siellä olevan iranilaisia.
Hän jatkoi matkaansa Beirutiin.
Siellä hän tapasi salaisessa bunkkerissa -
Hizbollahin pääsihteeri Hassan Nasrallahin.
Heillä oli pitkä tapaaminen, -
jonka sisältöä ei ole kerrottu julkisuuteen.
Eri asia on, onko tiedustelujärjestöillä tietoa siitä.
Mutta haluan kuulla kommenttisi sen jälkeisestä tapaamisesta.
Hizbollahin Nasrallah -
ja Hamasin poliittisen toimiston apulaisjohtaja Saleh al-Arouri -
sekä PIJ:n johtaja tapasivat Beirutissa.
Keskusteltuaan asioista heistä otettiin yhteiskuva.
He korostivat yhteistyöaikeitaan -
mikäli yhteenotto Israelin kanssa tapahtuu.
Sinä olet aktiivinen reservin kenraali.
Valmistautuuko Israel sekä eteläisen komennon ongelmiin -
Hamasin kontrolloiman Gazan kanssa, -
sekä pohjoisen rintaman suuntaan -
niin että se kattaa sekä Libanonin että Syyrian, -
jonne Iranin shiiamilitiat ovat sijoittuneet?
Amir kuvaili juuri hyvin tarkasti -
uuden haasteemme.
IDF ja Israelin valtio ovat haastetut tavalla -
jota ei ole aiemmin tapahtunut.
Mitä Beirutin tapaamiseen tulee, -
sen sisältö on erittäin tärkeä.
Meille ei ole kerrottu sen yksityiskohdista.
Mutta jo pelkkä tapaaminen on julistus itsessään.
Se toimitti meille viestin.
Sen mukaan ne ovat yhdistyneet.
Ne ovat tietoisia uudesta vaiheesta Israelin vastaisessa kamppailussa.
Ne pitävät asioita piilossa, -
eikä puolustusministerimme ole vielä tunnistanut -
että olemme uuden sodankäynti- muodon uudessa ajassa.
Se johtuu neljästä muuttuneesta ulottuvuudesta.
Ensimmäinen ulottuvuus on päämäärä.
Heitä yhdistää nyt tämä päämäärä.
He ovat havainneet tilaisuuden hyökätä Israelia vastaan.
Se tapahtuu pääasiassa Juudeassa ja Samariassa -
samalla tavalla kuin Israelia vastaan on hyökätty Gazassa -
Hamasin toimesta vuodesta 1994 lähtien.
Sekä Etelä-Libanonissa, -
jossa IDF oli läsnä 2000-luvun alkuun saakka.
Sissisodankäynnin ansiosta -
me löydämme oikean tavan vetäytymiseen.
Tässä on meille mahdollisuus, se on ensimmäinen ulottuvuus.
Toinen ulottuvuus on aseistus.
Järjestöt ovat todella aseistautuneita, myös laadukkaalla kalustolla.
Kolmas ulottuvuus on organisaatio.
He ovat aiempaa paremmin järjestäytyneitä.
Myös Jeninin kaupungissa, jota he kontrolloivat.
Siellä ovat komentohuoneet, joista käsin taisteluja operoidaan.
IDF ei taistele enää pieniä terroristisoluja vastaan.
Kyseessä on hyvin organisoitu taistelukenttä.
Viimeinen ulottuvuus on henki.
Heitä ohjaa ihan uudenlainen taisteluhenki.
Se tulee ehkä Ukrainan sodan tuulten myötä.
Ja mikä tärkeintä, -
he ymmärtävät että nyt on mahdollisuuksien aika.
He uskovat omaan taivaaseensa, -
joten he etsivät viittauksia siihen -
että heidän aikansa on nyt.
He uskovat että nyt on tulossa aika tuhota Israel.
- Todella mielenkiintoista.
Puhutaan sektorista jonka kenraali mainitsi, -
eli Juudeasta, Samariasta ja Jordanlaaksosta.
Maaliskuuta 2022 on seurannut lukuisia tappavia terrori-iskuja, -
jotka ovat riivanneet Israelia.
Silloisen pääministeri Bennettin hallitus -
julisti operaatio Aallonmurtajan käynnistymisen.
Sillä pyrittiin kitkeä kyseisten alueiden terrorismi.
Tuolloin puolustustahot ymmärsivät -
että nyt pitää puuttua alueella olevien Iranin solujen toimintaan.
Iran pyrkii hyödyntämään näitä alueita usean rintaman sodassa.
Operaatio on ollut menestyksekäs.
Kymmeniä pidätetään päivittäin.
Tämä tietenkin rasittaa Israelin vankilaviranomaisia.
Se kohdistaa ihmisresursseja -
kuten vartijoita ja erikoisoperaattoreita -
sekä varoja, joita olisi voinut kohdistaa myös Irania vastaan.
Tämä sopii tietenkin Iranille.
Tilanne pysyy kuitenkin juuri leimahduspisteen alapuolella.
Israelin hallituksella on myös sisäpoliittisia haasteita.
Iran tietää tämän.
Hallitus ei voi käynnistää täyden mittakaavan operaatiota -
Juudeassa ja Samariassa, koska sillä ei ole täyttä tukea siihen.
Onko tilanne nyt niin arveluttava -
että sellaista operaatiota kannattaisi kuitenkin pohtia?
Israelin kuten muidenkin maiden sotavoimat -
ovat kukin tietynlaiset.
On komppaniat, pataljoonat, prikaatit ja divisioonat.
On ilmavoimat ja sisäisen turvallisuuden järjestöt -
kuten Shabak (Israelin turvallisuuspalvelu ISA).
Niillä on kaikilla tietty rakenne.
Vihollinen on muodoton, etenkin Juudeassa ja Samariassa.
Palestiinalaisia on yli kaksi miljoonaa.
Jos heistä prosentti on halukas terrorismiin, -
heitä on 20 000. He ovat kohteita silloin.
Kymmenesosa tästä on 2000.
Joku heistä voi joku päivä päättää -
lopettaa kasvottomana kansalaisena elämisen -
tehdä terrori-iskun.
He kyllä tietävät että se olisi heidän viimeinen tekonsa.
He eivät ole pelotettuja.
Ehkä toiset pelkäävät että Israel tuhoaisi heidän perheidensä kodit.
Ehkä toiset eivät halunneet yhtyä terrorismiin, -
koska eivät halua perheidensä kärsivän.
Mutta terroristeja on tarpeeksi.
Vaikka päät ovatkin erotettuja käsistä tai sormista.
Terroristit ovat Jeninissä tai Hebronissa.
Päät ovat Gazassa, ja kenties Beirutissa.
Kun Israel haluaa lyödä aivoja, -
se ei voi tehdä niin Länsirannalla.
Sen pitää pohtia kostaako (Gazan Hamas-johtaja) Jahyar Sinwarille -
tai hänen kollegoilleen Gazassa.
Vai Saleh al-Arourille ja Hassan Nasrallahille Libanonissa.
Aiheuttaisiko se eskalaation. Ei Israelin käynnistämänä -
ja valitsemana ajankohtana, -
toimintansa myötä se toteuttaisi vastapuolen tahtoa.
Siksi tilanne on vaikea.
Sitten on Israelin sisäpoliittiset ongelmat, -
joita kansallisella ja sotavoimien johdoilla on.
He eivät vastaa kysymyksiin, -
sen sijaan he kysyvät tiedetäänkö kuinka monta iskua he ovat estäneet.
Niitä on satoja. Mutta se on merkityksetöntä.
Jos menestys on 99 prosenttista -
ja prosentin verran epäonnistumisia, vain sillä prosentilla on merkitystä.
- Ennen kuin käsittelemme sektoreista tärkeintä eli pohjoista, -
haluan kuulla kenraalin näkemyksen -
Juudean, Samarian ja Jordanlaakson alueesta.
Jokaisella niistä on omat monimutkaiset tilanteensa.
Otit esille Pohjois-Samarian ja etenkin Jeninin ja Nabluksen.
Ne ovat terroristien ja klaanien täyttämiä alueita.
Klaanit ovat olleet erittäin vihamielisiä -
ja haluttomia yhteistyöhön.
Ne ovat olleet haaste myös Palestiinalaishallinnolle, -
joka ei ole kyennyt pitää valtaansa noilla alueilla.
Hamas Gazassa on perillä Israelin tilanteesta.
Se neuvottelee Hizbollahin ja Islamilaisen jihadin (PIJ) kanssa.
Se ymmärtää että toisin kuin Libanonissa, -
missä Israel voisi pyyhkiä Hizbollahin pois yhtälöstä, -
Israel voisi antaa Libanonin kansan käsiin eri vaihtoehtojen kanssa.
Mutta Gazassa ei ole vaihtoehtoja Hamasille.
Muut vaihtoehdot ovat vielä radikaalimpia.
Fatahin valtaan paluu ei ainakaan arvioiden mukaan ole mahdollista.
Miten Israel voisi käsitellä tätä?
- Sinä ja Amir kuvailitte tilanteen, -
joka voisi selittää sen mitkä ehdot käynnistivät -
IDF:n ja turvallisuuspalveluiden operaatiot -
yhdessä Israelin poliittisen johdon kanssa.
Operaatiot käynnistettiin -
jujun kera: -
Mitä tahansa teemmekään, sitä ei suositella.
Tällaisessa tilanteessa -
meidän täytyy ottaa uusi toimintatapa käyttöön.
Se ei ole IDF:n kehittämä toimintatapa.
Jenin on haaste itsessään.
Israel ja IDF eivät voi ottaa Jeniniä takaisin, -
ainakaan vielä.
Jos sanomme että olemme siellä pari kuukautta, -
voimme ottaa vastuun kaupungin hallinnoinnista.
Kyse ei ole siitä etteikö meillä olisi varaa siihen.
IDF kykenisi valtaamaan sen.
Mutta mitä tulee siihen, -
että olemme puhuneet kansainväliselle yhteisölle -
Palestiinalaishallinnon kanssa tehdystä työstä.
Siellä on huolta siitä tuhoaako Israel -
tämän välttämättömän vaiheen, -
jolle toivotaan rakennettavan -
uusi tiekartta rauhaan ja vakauteen.
Joten pääministeri esti sen valtaamisen.
Muistellaan 20 vuoden takaista -
operaatiota vuodelta 2002.
Silloinen pääministeri Ariel Sharon oli samanlaisessa tilanteessa.
Ilman Sharonin johtamista emme olisi ryhtyneet siihen operaatioon.
IDF ei ole ainoa joka esittää ideoita operaatioihin.
Myös poliittisen johdon pitää osoittaa vakaumusta -
ja esittää tarpeellista toimintamuotoa.
En usko että hallitus keksisi -
mitään oikeutusta isompaan operaatioon.
Viimeisin operaatio Jeninissä kesti vain kaksi päivää.
Osa mielenosoittajista Israelissa syyttivät -
IDF:n komentajaa operaatioon ryhtymisestä -
palvellakseen pääministeri Netanjahun poliittisia etuja.
Asia on itse asiassa päinvastoin.
Sen käynnisti keskuskomennon komentaja Jehuda Fox -
ja IDF:n komentaja Herzi Halevi.
He odottivat pitkään vihreää valoa operaatiolle.
Se ei ollut helppoa.
IDF on tietoinen rajoitteista -
jotka sitovat tämän päivän hallitusta.
Tämä on todella noloa, -
ja todella toivon että siitä päästään eroon.
- Haluan lisätä tähän asiaan.
Pienestä seikasta, ja sitä se olisi ollut vuosia sitten, -
voi tulla iso asia.
1990-luvulla merijalkaväen kenraali Krulak keksi termin -
"strateginen korpraali".
Yksi alemman arvoasteikon sotilas -
voi ampumalla jonkun tai tekemällä jotain hyödyllistä -
aiheuttaa strategisen tapahtuman.
Nyt Länsirannalla on strategisia vihreän kortin haltijoita -
ja amerikkalaisen passin haltijoita.
- Ja Gazassa.
- Tämä selvisi -
kun kiisteltiin israelilaisten halusta saada -
viisumivapaus Yhdysvaltoihin.
USA odottaa vastavuoroisuutta tähän.
Amerikan kansalaisuuden omaavia palestiinalaisia on todella paljon.
Israelin pitää olla varovainen kun se menee Jeniniin, -
ettei se vahingossa vahingoita heitä.
Siitä seuraisi kansainvälinen skandaali.
Tämä pieni seikka osoittaa operaatiosuunnittelun vaikeudet, -
kuten oli kenraalin mainitseman ope- raatio Suojaavan kilven tapauksessa -
jolloin valtava, mekanisoitu armeija tunkeutui tiheään asutulle alueelle.
- Tämä osoittaa sen miten maahanmuuttoa voi käyttää hyväksi -
myös maiden strategisia etuja ajettaessa.
Eri ryhmittymät käyttävät sitä hybridivaikuttamiseen.
Siirrytään pohjoiselle rintamalle, koska aikamme on lopuillaan.
Kenraali HaCohen, -
YK:n UNIFIL-joukkojen mandaatti uudistettiin muutama päivä sitten.
Sen toimivaltuudet ovat rajatut -
mutta sillä on tarpeeksi liikkumavaraa tarkkailla Etelä-Libanonia.
Se voi tarkkailla Hizbollahin toimia, -
joskin se tekee mitä haluaa.
Se onnistuu siinä melko hyvin.
Jos katsomme samalla Syyriaa, -
näemme kartasta että sotavoimien sijoittelu on lisääntynyt siellä.
Siellä on yli 500 erilaista sotilasasemaa -
ja tukikohtaa jotka kuuluvat Iranille.
Moni niistä on melko lähellä Libanonia ja Israelia.
Jos usean rintaman sota syttyisi -
tulisi Iran vedetyksi mukaan, -
vaikka se ei olisi siitä kiinnostunut.
Se haluaa valita itse ajan ja paikan sille.
- Iranin visio oli perustaa uusi rintama, -
joka olisi samanlainen kuin Hizbollahilla on Syyrian rajalla.
IDF:n komentajien Gadi Eizenkotin -
ja Aviv Kochavin aikoina nämä yritykset kuitenkin estettiin.
Vastapuoli on yhä Syyriassa, mutta ei kovin järjestäytyneenä.
He eivät ole vielä uhkaksi siellä.
Tämä tarkoittaa sitä että pelotteen tasapaino -
Israelin ja Hamasin välillä vaikuttaa pääasiassa -
Israelin ja Libanonin rajalla eikä Syyriassa.
Mikäli Hizbollah lähettää terroristeja -
Syyrian rajalta, -
se tapahtuu Libanonin rajalla hallitsevien pidäkkeiden -
ulkopuolella.
Toisin sanoen, IDF tappaisi terroristin.
Eikä Hizbollah kostaisi sitä.
Tilanne ei ole sama Libanonin rajan tapahtumissa.
Tämä on tarkkaan laskettua peliä.
Nasrallahin johtama Hizbollah -
yritti hyödyntää -
sotaan ajautumisen uhkaa -
haluamatta kuitenkaan itse ryhtyä sotaan.
Hizbollah menestyi ottamalla riskin tässä.
Se eteni todella lähelle sodan alkamisen mahdollisuutta.
Se uskoi siihen ettei sota ala, -
koska se luottaa Israelin laskelmoituun järkeilyyn -
pidättäytyä ryhtymästä sotaan.
- Tässä valitettavasti kaikki tällä erää.
Kiitos kenraali HaCohen, joka liittyy seuraamme -
Editor's Note -ohjelmassa parin päivän päästä.
Kiitos myös TV7:n toimittaja Amir Orenille.
Kiitos myös katsojille. Nähdään ensi kerralla, shalom.
Suomennos: Markus Nurmesniemi
Lisää TV7:n tuotantoa löydät nettisivuilta: -
tv7.fi ja tv7israelnews.com