JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Turkin Recep Tayyip Erdogan voitti toiset presidentinvaalinsa -
eikä se ollut yllätys tai maanvyöry.
Voitto oli odotettu, joskin lähes puolet äänestäjistä olivat tyytymättömiä.
He äänestivät oppositiota. Nyt Erdogan sai uuden mandaatin.
Hänen täytyy luovia huolellisesti inflaation sekä kv. suhteiden kanssa.
Mihin suuntaan hän ohjaa Turkkia?
Hän on aloittamassa uutta kautta jol- loin valtakaudeksi tulee yli 25 vuotta.
Aihetta tarkastelemassa ja -
Turkin asioita selittämässä tänään -
tohtori Hay Eitan Cohen Janarocak, -
tutkija Tel Avivin yliopiston Moshe Dayan -keskuksessa, -
sekä Jerusalemin strategia- ja turvallisuusinstituutissa.
- Kiitos paljon.
Turkista herra Omer Ozkizilcik, -
ulkopolitiikan ja turvallisuuden analyytikko.
- Kiitos kutsusta.
- TV7:n toimittaja, Jerusalemin vartijat ja Suurvallat pelissä -ohjelmien isäntä
Amir Oren.
Laaditko meille kehykset tämän päivän aiheeseen.
- Turkkilaiset äänestäjät -
ovat valintansa tehneet.
Heidän täytyy elää sen seurauksien kanssa.
Kotimaan ongelmia löytyy.
Erdoganin prioriteetti ja velvollisuus on -
on huolehtia kansastaan.
Turkki on tiuhaan asuttu ja tärkeä maa -
Aasian ja Euroopan välissä.
Mutta niin me kuin muutkin ulkomaiset tarkkailijat -
olemme enemmän kiinnostuneempia -
siitä mitä maan kansallisessa turvalli- suudessa ja ulkopolitiikassa tapahtuu.
Nyt kun Erdogan on vallassa, -
hänen ei tarvitse olla enää niin sotaisa kuin vaalikampanjan aikana.
Itse asiassa kahden kampanjan aikana.
Ennen ensimmäistä kierrosta ja sitten kahden seuraavan viikon aikana-
ennen toista kierrosta.
Nyt hän voi olla maltillisempi mm. maahanmuuttajia kohtaan.
Hän ei tule olemaan maltillinen kurditerrorismia -
ja kurdien PKK-järjestöä kohtaan.
Hän saattaa tehdä jonkinlaisen tilapäissopimuksen -
Syyrian kanssa.
Tai Syyriassa olevien venäläisten kanssa.
Hän tulee olemaan avoimempi Naton laajentumiselle -
ja Ruotsin jäsenyydelle.
Meitä kiinnostaa eniten se -
kestääkö suhteiden lämmitys Israelin kanssa.
Se alkoi lähes kaksi vuotta sitten Bennett-Lapid -hallituksen kanssa.
Se jatkuu yhä Netanjahun hallituksen kanssa.
Nähtäväksi jää edetäänkö siinä toiselle tasolle.
- Azerbaidzanin apulaisulkoministeri vieraili pari viikkoa sitten Israelissa.
Hän osallistui Reichmannin yliopiston politiikan ja strategian instituutin -
Herzliyan konferenssiin.
Hän korosti että Turkki on maan läheisin liittolainen.
Erdogan on hänen mielestä strateginen ajattelija, -
joka ymmärtää pitkän ajan strategiaa, -
ja että hän ymmärtää Israelin lisäarvon.
Mutta kun näistä vaaleista puhutaan, -
vaikuttaa siltä että Erdogania paheksutaan laajalti.
Hän on ollut vallassa jo pitkän aikaa.
Kokonainen sukupolvi ei ole tuntenut muuta johtajaa.
Tohtori Janarocak, -
olen tarkastellut Erdoganin vaalien jälkeisiä sananvalintoja.
Turkista saamieni käännösten perusteella -
hän on sivuuttanut vaaleja koskevat väittelyt ja konfliktit -
ja puhuu kansallisten tavoitteiden ja unelmien yhtenäistämisestä.
Mitä ne ovat?
- Olen hieman eri mieltä kanssasi siitä -
että hän yritti yhdistää yhteiskuntaa.
Hän sanoi heti puheensa alussa että hänen puolueensa on vapaa -
LGBTQ-yhteisöstä.
Hän hyökkäsi halventavalla tavalla myös muita puolueita vastaan.
Hän syytti niitä yhteyksistä LGBTQ-yhteisöön.
Sitä ei voi hyväksyä -
jos tarkoituksena on syleillä kaikkia -
näin polarisoivan ja pirstaloivan vaalikampanjan jälkeen.
En usko että se auttaa kansan kokoamisessa hänen ympärille -
sellaisen kampanjan jälkeen.
Erdoganin hallinto käynnisti useita projekteja.
Erdogan korosti useaan otteeseen kampanjansa aikana -
tarvetta saavuttaa Turkin energiariippumattomuus.
Hän sanoi Turkin löytäneen uusia maakaasuvarantoja -
Mustaltamereltä.
Lisäksi olemme nähneet uusia turkkilaisia hävittäjiä.
Ei sovi unohtaa myöskään kiisteltyä turkkilaista -
automerkkiä nimeltä Togg.
Näimme projektien tulvan -
vaalikampanjan aikana.
En usko että Erdoganin valitsijakunta -
äänesti häntä näiden projektien takia.
Uskon että he kannattavat presidenttiä kuten jalkapallojoukkuetta.
He ovat lojaaleja hänelle.
En usko että tällaisilla mahtipontisilla projekteilla -
on suurta merkitystä.
Lisäksi lisäisin erään tekijän tähän mukaan.
Monet turkkilaiset pidättäytyvät tekemästä tätä -
koska se ei ole poliittisesti korrektia.
Kemal Kilicdaroglu kuuluu uskonnollisiin aleviitteihin.
Mielestäni sillä oli vaaleissa ratkaiseva rooli.
Jos näissä vaaleissa haluaa olla voittoisa puolue, -
täytyy varastaa ääniä toiselta leiriltä.
En usko että aleviittipresidentti tai -ehdokas -
voisi varastaa ääniä Keski-Anatolian provinsseista.
Tai Itä-Anatoliasta.
Monet turkkilaiset ovat nykyään liberaaleja.
He ovat maan länsiosien sivistyneistöä.
He ovat liberaaleja ja he äänestävät.
Silti useimmat eivät kykene muuttaa ajatustapojaan.
Siksi me opetamme yliopistoissa Lähi-idän historiaa.
Sunnien, shiiojen ja aleviittien käsitteitä -
ei voi erottaa asiayhteydestä kun analysoidaan tämän päivän politiikkaa.
Ne pitää huomioida aina.
- Minulla on tähän pari asiaa.
Erdogan sanoi puheessaan LGTBQ-arvoista, -
että EU ja USA pyrkii levittää niitä kaikkialle maailmaan.
Ne eivät ole yhtäpitäviä turkkilaisen yhteiskunnan -
eikä islamistisen puolueen sisällä.
Saati missään islamistisessa tai kristityssä puolueessa lännessä.
Ne ryhmät jotka omaksuvat nuo arvot valehtelevat itselleen -
ja valitsijakunnalleen koska ne eivät ole sitä -
mihin ne ovat julistaneet uskovansa.
Sitten liberaaleista arvoista.
En ole varma onko tällä valistuksella mitään tekemistä liberalismin -
ja turkkilaisen koulutusjärjestelmän kanssa.
Mutta se on aihe josta pitäisi keskustella kunnolla erikseen.
Herra Ozkizilcik, näin sinun hymyilevän välillä.
Minua kiinnostaa kuulla mielipiteesi näistä asioista.
Varmasti myös muitakin kiinnostaa näkemyksesi.
- Aloitan tuosta LBGTQ-yhteisöstä -
ja Kemal Kilicdaroglusta.
Ensin pari faktaa.
Edellinen sunniehdokas sai paljon vähemmän ääniä kuin Kilicdaroglu.
Häntäkin edeltänyt oli sunni.
Hänkin sai vähemmän ääniä.
Prosenteissa mitattuna Kilicdaroglu sai lähes puolet turkkilaisten äänistä.
Se ei olisi ollut mahdollista jos hänen aleviitti-taustaa vastustettaisiin.
En ole nähnyt Erdoganin tai hänen hallituksen korostavan -
Kilicdaroglun aleviitti-taustaa.
Hän itse korosti taustaansa.
Se jopa auttoi häntä jossain määrin.
Ne jotka eivät äänestäneet Kilicdaroglua -
toimivat niin eri syistä.
Suurin syy on Tasavaltalaisen kansanpuolueen (CHP) liittoumasta -
kurdien PKK-puolueelle myönteisen vihervasemmiston kanssa.
Se on pääsyy miksi Kilicdaroglua ei kannatettu Jozgatissa.
Toiseksi, vaaleissa esiintyi mielenkiintoista dynamiikkaa.
AKP-puolue sai 35 prosenttia äänistä.
Sen johtaja Erdogan sai yli puolet äänistä.
Tämä kertoo kansan tyytymättömyydestä -
Erdoganin linjaan.
Kansa ei tukenut Erdoganin puolueen linjaa enää entiseen tapaan.
Ennen AKP sai 45 prosenttia äänistä.
Määrä vähentyi valtavasti.
Erdogan sen sijaan säilytti suosionsa.
Hän ylitti 50 prosentin kynnyksen, -
ja se johtuu siitä ettei oppositio kyennyt olla todellinen vaihtoehto.
Tässä ei ole niinkään kyse joidenkin fanaatikkojen puoluefanituksesta, -
joskin niitäkin on.
35 prosenttia AKP:lle, 25 Tasavalta- laiselle kansanpuolueelle (CHP), -
8-9 prosenttia kurdimyönteiselle puolueelle.
Nämä luvut eivät ole juuri muuttuneet, mutta keskustaa äänestävät -
päättävät Turkin tulevaisuudesta.
Oppositio ei kyennyt vakuuttaa heitä.
Maanjäristysalueilla asuvat ihmiset -
tukivat Erdogania toisella kierroksella vielä enemmän.
Se johtui siitä, että samalla kun he yrittivät selviytyä -
ja tulevaisuus oli heille hämärän peitossa, -
oppositio riiteli siitä kuka heidän presidenttiehdokkaansa olisi.
He unohtivat maanjäristyksen uhrit, -
mutta Erdogan ilmoitti asuttamis- projekteista maanjäristysalueilla.
Nähtiin myös että oppositiota tukevat -
arvostelivat rajusti ihmisten äänestyskäyttäytymistä.
He sanoivat näiden katkaisseen tukensa maanjäristyksen uhreille.
Se oli poliittinen lyömäkampanja näitä ihmisiä kohtaan.
Se lisäsi Erdoganin suosiota entisestään.
Nyt olisi Turkin opposition aika tehdä itsetutkiskelua.
Erdogan on ollut 21 vuotta vallassa.
Korona, Ukrainan sota, Turkin taloustilanne, -
sukupolvimuutokset maassa, maassa on nyt 5 miljoonaa uutta äänestäjää.
Jos oppositio ei kykene vaalivoittoon, ongelma on silloin oppositio.
Sillä oli kaksi muutakin ehdokasta -
jotka olisivat todennäköisesti menestyneet Kilicdaroglua paremmin.
Oppositio ei kuitenkaan nimennyt heitä.
Turkin vaaleissa oli kyse opposition virheistä ja epäonnistumisista.
Vielä sananen Erdoganin sovittelevuudesta hänen puheessaan.
- Lyhyesti kiitos.
- Erdogan aloitti jo poliittisen kampanjoinnin -
ensi vuoden kunnallisvaaleja silmällä pitäen.
- Mielenkiintoista. Haluamme kuulla myös tohtori Janarocakin kannan.
- Pari seikkaa väliin.
Jatkan Hay Eitanin jalkapallo-vertauksella -
jossa fanit hurraavat kotijoukkueelleen.
- Me israelilaiset jotka olemme kasvaneet -
viime vuosisadan puolivälin jälkeen -
tunsimme kolme istanbulilaista joukkuetta: -
Fenerbahce, Galatasaray ja Besiktas.
Hay Eitanin puheen perusteella luulisi -
että vain yksi niistä olisi pysynyt huipulla viimeiset 20 vuotta.
Mutta kun te kolme keskustelitte, minä tarkastin asian -
ja Fenerbahce oli toisena.
Besiktas oli kuudentena ja Galatasaray 13 eli keskikastissa.
Joten uusille voimille löytyy mahdollisuuksia.
Toki niissä on ulkomaisia pelureita, -
kuten israelilainen Haim Revivo Fenerbahcessa.
Nyt Erdogan on ollut vallassa 21 vuotta, -
ensin pääministerinä ja sitten presidenttinä, -
vähän kuin Vladimir Putinin tie on edennyt.
Nyt kun Erdogan katselee tulevaa, -
millaisen jäljen hän haluaa jättää jälkeensä?
Vallassa oleminen riittää, se on parempi kuin toinen vaihtoehto.
Mutta hänen pitäisi pyrkiä tehdä jotain enemmän.
Etenkin kun meneillään on Turkin tasavallan 100. vuosi, -
Ataturkin suuri saavutus.
Se syntyi I maailmansodan ottomaanien tappion -
ja ottomaanien imperiumin hajoamisen jälkeen.
Hän voi toimia kahdella tapaa, joko negatiivisesti -
kuten Putin Ukrainan sodassa, -
tai sitten hän haluaa toimia globaalina valtiomiehenä.
Ehkä hänkään ei tiedä vielä vastausta.
- Meillä on noin 10 minuuttia aikaa pohtia sitä.
Kuunnellaan tohtori Janarocakin vastaus.
Voit myös jatkaa siitä -
millaisia seurauksia Erdoganin voitolla on Turkin ulkopolitiikkaan.
- Ensinnäkin olen samaa mieltä herra Ozkizilcikin kanssa.
Maanjäristysalueilla elävät ihmiset -
tukivat Erdogania enemmän.
Mutta Kahramanmaraksen alueella -
ihmiset ovat erittäin konservatiisia.
Joten minulle ei ole yllätys että väki siellä kannattaa Erdogania.
Erdogan käynnisti myös uuden rakennusprojektin siellä.
Moni maanjäristyksen uhri on vakuuttunut siitä -
että vain Erdogan voi hankkia heille uudet kodit.
Taloustilanteen huonontumisen vuoksi vaihtoehtohallitus -
olisi voinut kärsiä tehottomuudesta -
eikä olisi saanut ihmisille koteja.
Siksi valtaosa maanjäristysalueiden väestöstä -
Hatayn provinssia lukuun ottamatta -
äänesti Erdogania.
Olen samaa mieltä Ozkizilcikin kanssa siitä -
että Kilicdaroglulla ei ole karismaa.
Viime vaalit mukaan luettuna hän on hävinnyt vaalit -
Erdoganille kuusi kertaa.
Minusta se oli epälooginen päätös -
asettaa Kilicdaroglu ehdokkaaksi.
IYI-puolueen johtaja Meral Aksener -
varoitti voiton epätodennäköisyydestä.
Tätä pitää painottaa.
Sen jälkeen hänet melkein ristiinnaulittiin kaupungin keskustassa.
Hänet nähtiin henkilönä joka -
lähes murskasi vaaliliiton.
Mitä tulee kysymykseesi Turkin ulkopolitiikkaan, -
viittaan ensin Israelin ja Turkin välisiin suhteisiin.
En usko että Turkin hallituksen asenne kokee isoa muutosta meitä kohtaan.
Olemme selättäneet jo kaksi ramadania.
Sekä lukemattomia Temppelivuoren jännitteitä.
Ja kaksi viikkoa sitten Gazan kaistaleella nähtiin vakava eskalaatio.
Selvitimme senkin.
Turkin ulkoministeri esitti perinteisen Israelin tuomitsevan lausunnon, -
ja Erdogan joka oli keskellä -
vaalikampanjaansa -
pidättäytyi kritisoimasta Israelia.
Minusta tämä kertoo paljon.
Emme tule näkemään vakavia diplomaattisia kriisejä tulevaisuudessa.
Otan esiin myös erään seikan -
eli Israelin, Azerbaidzanin ja Turkin suhteet.
Israelin presidentti Herzog vieraili juuri Azerbaidzanissa.
Azerbaidzan avasi juuri -
lähetystön Israelissa.
Minä isännöin herra Rzayevia -
strategian ja turvallisuuden Jerusalem-instituutissa (JISS) -
sekä Tel Avivin Moshe Dayan Centerissä.
Hän luennoitsi näissä molemmissa. Taivas on rajana.
Azerbaidzan voi toimia alustana, Israelin ja Turkin välisenä sementtinä.
Nostetaan tämä fakta pöydälle.
Israel, Turkki ja Azerbaidzan rakentavat yhdessä -
vahvaa kolmikkoa Irania vastaan.
Tämä on hyvin oleellista.
Mitä tulee Turkin lännen suhteisiin: -
Joe Biden onnitteli Erdogania, -
mikä on hyvin jyrkkä täyskäännös USA:n presidentille.
Muistamme kuinka Biden esitti vaalikampanjansa aikana -
Erdoganin vastaisia lausuntoja.
Luulenpa että se on hyvin noloa Bidenille.
Turkki ja Venäjä ovat edenneet -
suhteidensa syventämiseksi.
Venäjä on rakentanut Turkin ydinvoimalaa Akkuyuun.
Se on kuin 50 vuoden avioliittosopimus.
Turkin riippuvuus Venäjästä kasvaa.
Sen pitää maksaa velkansa Venäjälle.
Se tarkoittaa lähes 20 miljardia dollaria, -
jota herra Putin odotteli, -
kunnes vaalit olivat ohi ja ensimmäinen erä olisi maksettavissa.
Tavallaan sitä voisi pitää Turkin vaaleihin sekaantumisena.
Jos Putin olisi vaatinut maksuja aiemmin, -
Turkin talous olisi voinut rapautua vielä pahemmin.
- Herra Ozkizilcik, mikä on sinun kantasi tähän?
Noin kolme minuuttia aikaa.
- Olen samaa mieltä herra Janarocakin kanssa.
Turkin ja Israelin suhteet parantuvat, ja taivas on rajana.
Vuoristo-Karabahin sota osoitti mitä maat voivat yhdessä saavuttaa.
Turkin ja Israelin drooneilla oli merkittävä rooli sodassa.
Turkin sisäministeriö julkaisi hiljattain valtion televisiossa, -
että PKK-järjestö on siirtänyt päämajansa pohjois-Irakista -
luoteis-Iraniin.
Jos PKK:n kurdijohtajat oleskelevat tuolla Iranin alueella, -
ja Iran julkistaa heidän läsnäolonsa siellä, -
jos tilanne jatkuu näin, Turkin ja Iranin suhteet huonontuvat.
Iranin ja Azerbaidzanin välillä on myös paljon jännitteitä.
Tämäkin vahvistaa Turkin ja Israelin suhteita.
Israelilla ja Turkilla on muutenkin paljon yhteistä näistä huolimatta.
Itäinen Välimeri tulee olemaan korkealla asialistalla -
tulevalla kaudella.
Mitä Turkin suhteisiin USA:han ja EU:hun tulee, -
mielestäni länsivaltiot ovat hyväksyneet sen -
että Erdogan on edelleen vallassa seuraavat viisi vuotta.
Niiden täytyy päästä sopuun Turkin kanssa.
Turkin asema on tärkeämpi nyt kuin vuonna 2018.
Siksi ne yrittävät vahvistaa suhteita Turkin kanssa.
Tämä on nähty mm. Saksan liittokanslerin taholta -
joka kutsui Erdoganin Berliiniin. Näin ei ole tapahtunut aikoihin.
Turkin ja Venäjän suhteet -
jatkunevat entisellään.
Riippuu USA:sta kuinka paljon sitä kiinnostaa -
rajoittaa niiden suhdetta Ukrainan sodan takia.
Syyria on tässä avainasemassa, -
eikä USA:lla ole poliittista tahtoa vastata Turkin vaatimuksiin Syyriassa.
Mikäli USA:n kanta Syyriaan muuttuu, moni asia mahdollistuu Turkille, -
mm. asennemuutos Venäjää kohtaan.
Mikäli ei, sen monimutkaiset suhteet Venäjän kanssa jatkuvat.
- Yksi asia oli erittäin tärkeä.
Se saattaa viitata Turkin ja Iranin mahdolliseen yhteentörmäykseen.
Iran isännöi nyt PKK:ta -
eli kurdien kommunistista työväenpuoluetta.
Se on taistellut Turkkia vastaan monella rintamalla.
Onko tämä paitsi iso asia -
myös sellainen johon tulisi keskittyä tulevaisuudessa?
- Kyllä, ja se on asia johon Israel voi antaa oman panoksensa.
Niin kuin se on aiemmin tehnytkin tiedustelun osalta.
Vaikka Israel on tekemisissä muiden kurdien kanssa, -
tämä on tärkeä turvallisuus- yhteistyöasia.
- Totta. Paneudutaan tähän joskus lähitulevaisuudessa.
Kiitos tohtori Janarocak, herra Ozkizilcik ja herra Oren.
Kiitos myös katsojillemme. Nähdään ensi kerralla. Shalom.
Suomennos: Markus Nurmesniemi