Tervetuloa Jerusalem studioon!
Israelin maanpuolustus on perustunut pieneen pysyvään armeijaan -
ja reserviin, joka mobilisoidaan hätätilanteissa.
Israel on luottanut pelotteeseen ja toivonut sotien tulevan harvakseltaan.
Pelotteella on monta tasoa ja kohderyhmää.
Israel on viime vuosina kamppaillut tämän kanssa, -
taistellessaan palestiinalaisterrorismia ja Hizbollahin ohjuksia sekä etenkin -
Iranin perinteistä ja ei-perinteistä uhkaa vastaan.
Onko Israel onnistunut luomaan uskottavan sotilaallisen pelotteen -
Nablusin terroriryhmille Natanzin ydinlaitoksille?
Israelin sekä sen alueellisten kumppa- neiden pelotteesta keskustelevat -
Washington DC:stä eläköitynyt prikaatinkenraali Mark Kimitt, -
Yhdysvaltain entinen poliittisten ja sotilasasioiden apulaisulkoministeri.
Keski-Israelista mukana on prikaatinkenraali Doron Gavish, -
Israelin ilmavoimien entinen ilmapuolustuskomentaja. Tervetuloa!
Kiitos!
Studiossa kanssamme on reservin majuri-kenraali Gershon HaCohen, -
joka on muiden titteleiden muassa entinen armeijan komentaja.
Tervetuloa myös TV7 toimittaja herra Amir Oren, -
joka on mm. Suurvallat Pelissä-ohjelman juontaja.
Amir, kertokaa meille taustoja tämän päivän aiheeseen.
Pelote on melko mutkikas käsite.
Samalla tarkoitetaan myös pakottamista.
Miten pakotamme muita osapuolia -
joko tekemään mitä haluamme tai ole- maan tekemättä mitä aikoivat tehdä -
ennen kuin ryhdyimme toimeen.
Otetaan esimerkiksi se, mitä tapahtui alkuviikolla Israelissa.
Israelin puolustusvoimat yhdessä turvallisuuspalvelun kanssa -
teki yllätysiskun palestiinalaisen islamilaisen jihadin kohteisiin.
On selvää, -
että Israelin aiempi pelote ei ollut tehonnut tähän islamistijärjestöön.
Viikkoa aiemmin -
se ampui raketteja Israeliin.
Tässä kyseisessä iskussa -
säästettiin Hamas ainakin operaation ensimmäisessä vaiheessa.
Toimiiko Israelin pelote Hamasia vastaan?
Miten Hizbollah Libanonissa näkee tapahtumat?
Se on tietysti valikoivaa.
Israel päättää, mihin kohteisiin iskeä ja milloin.
Iran seuraa kaukaa ja yrittää ottaa siitä opikseen.
Toinen kysymys kuuluu, kuinka kauan pelote toimii, -
kunnes se menettää tehokkuutensa?
Kuten sanoit, sotien välissä on taukoja.
Pelotteella on eräpäivä.
Tietysti sekä Israel että sen viholliset arvioivat tätä.
Kenraali HaCohen, aloitetaan teistä.
Pelotteeseen kuuluu viholliselle uskottava sotilaallinen uhka.
Miten pelotetta voidaan mitata?
Sitä ei oikeastaan voida mitata.
Saatatte nauraa tälle, -
mutta se on kuin yrittäisi keksiä mittaria rakkaudelle.
Sama ongelma, joka on rakkauden kanssa, -
on myös pelotteessa.
Esimerkiksi jos A>B ja B>C, se tarkoittaa, että A>C.
Siitä voi tehdä laskelmallisia päätelmiä.
Mutta, jos A rakastaa B:ta ja B rakastaa C:tä, -
se ei tarkoita, että A rakastaa C:tä. Sama pätee pelotteeseen.
A voi toimia pelotteena B:lle, B C:lle, mutta A ei toimi pelotteena C:lle.
Se on siis epälooginen käsite, -
aivan kuten Amir sen määritteli.
Sen lisäksi, mennään takaisin -
Anwar Saddatiin, jota pelotti Israelin ilmavoimien ylivoima ja asevarustelu.
Israelin pelotteen -
ja sen ylivoimaisen ylivallan ansiosta -
hän suunnitteli aivan toisenlaisen -
operatiivisen sodan.
Se oli täysin erilainen pelotteen ansiosta.
Pelote ei ainoastaan estänyt sotaa, -
vaan se kiihdytti uuden vaihtoehtoisen luovan sodankäynnin keksimistä.
Totaalinen ylivalta ei kuitenkaan automaattisesti tarkoita -
vihollisten pelottelua.
Otetaan esimerkiksi Yhdysvallat.
Iran on iskenyt Yhdysvaltojen joukkoja vastaan mm. Irakissa ja Syyriassa -
lukemattomia kertoja viime vuosien aikana.
Yhdysvallat on epäröinyt vastaiskuissaan.
Se on yrittänyt pitäytyä puolustuskannalla -
eikä ole halunnut pahentaa tilannetta.
Kenraali Kimitt, mitä Yhdysvaltojen pitäisi tehdä -
herättääkseen uudelleen sen pelotekyvyn?
Meidän täytyy ensiksi tarkastella myös pelotteen toista määritelmää.
Täytyy siis varmistaa, että jos et pysty estämään sitä toimintaa, -
jonka haluat estää vihollista tekemästä, -
sinun pitää löytää jotain heille paljon arvokkaampaa -
ja esimerkiksi neutralisoida se.
Esimerkkinä pelotteesta pidetään usein sitä, miten Yhdysvallat -
ei pystynyt estämään itsemurhalentäjiä Japanin sodassa -
vuosina 1944-45.
Oli selvää, että noita itsemurhaiskuja ei pystytty pysäyttämään -
ilman sotilaallista keinoa, joka estäisi iskujen vaikutukset.
Meidän täytyi sitten myöntää joutuvamme kestämään -
itsemurhaiskujen seuraukset, -
mutta japanilaiset saivat maksaa niistä kalliin hinnan.
Emme ole lähelläkään sitä mitä tulee kysymykseesi Iranista.
Oli se oikein tai väärin, pyrimme edelleen diplomatiaan.
Iran selvästikin ymmärtää, ettemme halua käyttää sotilaallista voimaa -
kostaaksemme heidän iskunsa liitto- laisiamme tai Yhdysvaltoja vastaan.
Yhdysvaltain hallinto uskoo, että Irania voidaan estää -
kehittämästä ydinasetta -
ja jatkamasta laajentumistaan Lähi-idässä -
tekemällä ydinsopimus heidän kanssaan.
Mielestäni se ei ole loogista.
Kuten sanottiin, jos ei pystytä pakottamaan, -
pelote tai parempi sopimus ei tule koskaan toimimaan.
Yksi keskeisimmistä Iranin kohtaamista haasteista on se, -
että sillä on suurin ballististen ohjusten arsenaali koko Lähi-idässä, -
mikä uhkaa etenkin Persianlahden valtioita -
kuten Arabiemiraatteja ja Saudi-Arabiaa.
Riippumatta sen sopimuksesta Saudi-Arabian kanssa -
Iran aikoo edelleen saavuttaa alueellisen ylivallan.
Kenraali Gavish, kysyn nyt teiltä.
Olette maasta-ilmaan ohjusten asiantuntija tässä paneelissa.
Missä vaiheessa puolustuskyvykkyys -
edesauttaa puolustusta?
CENTCOM:in alaisuudessa luodaan alueellista arkkitehtuuria, jonka -
tarkoitus on yhteistyön lisääminen, minkä laajuus ei ole julkista tietoa.
Tarkoitus on Iranin pysäyttäminen ennen kuin se iskee kohteisiinsa.
Panostus on avainsana liittyen siihen, mitä juuri mainitsit.
Kun puhutaan puolustuksesta ja pelotteesta, -
Israelin näkökulmasta se on -
osa strategista puolustusstrategiaa.
Se koostuu eri osa-alueista, joista yksi on hyökkäys -
ja toinen on passiivinen puolustus sekä pelote.
On tärkeää todeta, -
että jokainen näistä osa-alueista -
on osa strategiaa.
Tällä viikolla Israel teki aloitteen iskussa.
Palatakseni kysymykseesi -
se kuuluu pelotteeseen.
Esimerkiksi rautakupolimme menes- tyksestä vihollisemme ymmärtävät, -
että heidän olisi vaikea onnistua -
ampumaan raketteja ja ohjuksia.
Se ei kuitenkaan täysin estä heitä ampumasta niitä.
Heidän täytyy kuitenkin ottaa se huomioon, -
pohtiessaan onnistuvatko he vai eivät.
Se on yksi osa tätä strategiaa -
samoin kuin pelote.
Varsinkin Gazasta tulee jatkuvasti -
samanlaisia yrityksiä, joista he odottavat erilaisia tuloksia.
Albert Einsteinilla oli omat näkemyksensä asiasta.
Tarkoitat varmaankin peli-teoriaa. - Tietysti.
Otetaan esimerkiksi Venäjä.
Tässä konteksissa yksi tärkeimmistä syistä, -
jonka Venäjän presidentti Vladimir Putin väitti olevan -
syy konfliktiin NATO:n kanssa, -
tai oikeastaan NATO:n edustajan kanssa niin kuin hän sen näkee, -
oli NATO:n lisääntynyt kyvykkyys, -
joka uhkaa Venäjän käyttämää strategista pelotetta -
eli sen ydinasekyvykkyyksiä.
Soveltuuko tämä myös Lähi-itään, -
jos Iran jonain päivänä uskoo, että sen maasta-maahan ohjukset -
voisivat tulla tarpeettomiksi?
Saisiko tämä aikaan heissä jonkinlaisen reaktion tietäen, -
että Yhdysvaltojen, Israelin tai muiden liittolaisten vastaisku -
olisi Iranille varmasti ylivoimainen?
Otit esille usean eri aiheen.
Kylmän sodan molemminpuolinen täystuhon käsite pätee edelleen.
Se ei koske vain Venäjän ja Yhdysvaltojen -
vaan myös Yhdysvaltojen ja Kiinan suhdetta, -
ja aiemmin myös Kiinan ja Venäjän suhdetta.
Muuten Neuvostoliitto olisi varmasti hyökännyt Kiinaan 1960-luvulla.
Mainitsit myös liittolaisuudet.
Iranilla on kyllä runsaasti ohjuksia.
Kysymys kuuluu, ovatko heidän taistelukärkensä perinteisiä -
vai ei-perinteisiä.
Lähi-idässä on olemassa myös yhteinen pelote.
Myös Israel on estynyt hyökkäämästä Gazaan.
Se ei ole Israelin näkökulmasta kustannustehokasta.
Israel on estynyt iskemästä kohteisiin Libanonissa, -
koska se tietää Hizbollahin kostavan.
Israel on myös estänyt muita osapuolia hyökkäämästä sitä vastaan.
Voi kuitenkin tapahtua pienempiä terrori-iskuja.
Kuitenkaan mikään arabiarmeija tai kaukana oleva Iran -
ei tule hyökkäämään Israeliin.
Tämä oli suurin pelko Israelin valtion ensimmäisinä vuosina.
Vaikka pelotteella on eräpäivä, se on silti toimiva keino -
ja on toiminut Israelin kohdalla.
Yksi hyvä esimerkki pelotteesta on se, -
että useiden raporttien mukaan -
Israel on useasti iskenyt Irania ja sen etujoukkoja vastaan Syyriassa -
sekä Assadin hallinnon sotilaallisia tahoja vastaan.
He ovat yrittäneet pysäyttää ohjuksia, -
joiden kohteena on ollut maan infrastruktuuri.
Assadin hallinto ei ole reagoinut kertaakaan.
Joitain pieniä yrityksiä voimannäytöstä on ollut.
Pääministeri julisti, että eräänä päivänä he tasaavat tilit.
Jonain päivänä, kun he valloittavat Moskovan -
tai kun yksisarvisia syntyy maapallolle.
Kenraali, te olette tutkineet aihetta koko ikänne.
Onko tällä pelotteella mitään loogista perustetta?
Tottakai.
Mitä tulee Syyrian laskelmointiin, -
kaikki, mitä kirjoitettiin Kylmän sodan aikana pelotteesta, -
on ajankohtaista.
Suurin osa näistä opuksista keskittyi -
uhkien tasapainoon -
Varsovan ja NATO:n joukkojen välillä.
Molemmat osapuolet kärsivät toisessa maailmansodassa niin paljon, -
että kukaan ei halunnut uutta sotaa.
Siksi saavutettiinkin tasapaino.
Mitä tulee Israelin ja Syyrian suhteisiin, -
pelote toi Israelille vuoden 1973 jälkeen -
vakautta vuosikymmenien ajaksi, -
kun hyökkäsimme Libanoniin v. 1982, -
ja jopa silloin kun taistelimme Syyrian joukkoja vastaan Libanonissa.
Ja vielä enemmän, kun hyökkäsimme Libanoniin v. 2006-
taistelussa Hizbollahia vastaan.
Israelin ja Syyrian vastainen rintama -
oli vakaa tämän pelotteen ansiosta.
Erittäin mielenkiintoista.
Kenraali Kimmitt, miten te näette tämän tilanteen?
Viime viikolla julkistettiin raportti, jossa CENTCOM vahvisti Venäjän -
ampuneen ohjuksia amerikkalais- lennokkia kohti Syyrian ilmatilassa.
Venäjällä ja Yhdysvalloilla on siellä toimintatapa konfliktien ratkaisulle.
Kuitenkin yhä uudelleen -
Venäjän erilaiset edistyneet Suhoi-hävittäjät -
mukaan lukien 57, -
lentävät vahvasti aseistettuina amerik- kalaistukikohtien lähellä tai jopa yllä.
Ne ovat aggressiivisia, mutta Yhdysvallat ei silti reagoi.
Pelottelu ei tuolla näytä tehoavan Venäjään.
Tai myöskään Mustallamerellä, -
jossa se ampui alas yhden Yhdysval- tojen lennokin ilman kuolonuhreja.
Tilanne ei näytä vieläkään kehittyvän -
sellaiseksi kuin kuvittelisimme maa- ilman vahvimman armeijan olevan.
Ylilentoja ja alasampumisia on ollut -
Kylmän sodan alusta lähtien v. 1946.
Venäläispommikoneet lentävät päivittäin hyvin lähellä -
Yhdysvaltojen rannikkoviivoja.
Me teemme heille samoin.
Leikimme hippaa myös Iranin lentokoneiden kanssa -
Persianlahdella.
Tätä on jatkunut jo yli 50 vuotta.
Kaikkein eniten meidän tulee olla huolissamme siitä, -
että tällaisella toiminnalla on riskinsä -
johtuen pääosin virhearvioinneista tai onnettomuuksista.
Pidämme tällaisia tapauksia asiaan kuuluvina.
Venäjä ja Iran tekevät niin.
Teemme parhaamme, jotta meitä ei provosoitaisi reagoimaan.
Se on kuitenkin poikkeus sääntöön -
eikä sitä pidetä osoituksena hallinnon heikkoudesta v. 1947 jälkeen.
Tilanne on todellakin jatkunut samana vuodesta 1946-47.
Tärkeintä on ajatella selväjärkisesti -
eikä langeta siihen ansaan, -
jota he yrittävät asettaa meille.
Vastaavia tapauksia on sattunut kymmeniä kertoja -
Kreikan ja Turkin ilmavoimien välillä.
Se on vain yksi esimerkki jatkuvasta konfliktista -
kahden niin sanotun NATO-liittolaisen välillä.
Haluan kysyä kenraali Gavishilta.
Kun valtiolla on kyky pysäyttää raketteja ja ohjuksia -
ja käyttää sitä strategisena työkaluna, -
laskeeko se valtion kykyä pelotella vihollisiaan?
Ainakin meidän tilanteessamme -
kyse on päätöksenteosta.
On selvää, että mikä tahansa lentokone, miehittämätön lentoalus -
tai mikä tahansa, joka yrittää tunkeutua Israelin ilmatilaan, -
ammutaan alas.
Muistetaan, että on meidän päätöksemme ampua kone alas -
jopa Libanonin tai Syyrian yllä -
tai muiden naapurimaidemme ilmatilassa.
Israel pystyy tekemään sen.
Meillä on siihen tarvittavat järjestelmät.
Kyse on siis päätöksestä, haluammeko tehdä sen vai emmekö.
Vastauksena kysymykseesi, kyllä.
Tämä on yksi keinoista, joita Israelilla on.
Se käy sekä ohjuksiin että lentokoneisiin, -
ainakin niihin miehittämättömiin lennokeihin ja lentokoneisiin, -
jotka yrittivät tunkeutua Israelin ilmatilaan.
Tarkoituksella tai ei, kaikissa aiemmissa tapauksissa -
ne pysäytettiin.
Sitä työkalua on hyödynnetty, ja se on päätöksestä kiinni.
Se mahdollistaa toiminnan tilanteissa, -
joissa normaalisti tietyt armeijat voitaisiin pysäyttää.
Huomioidaan tietysti sen seuraukset kotirintamalle.
Herra Oren, aikamme on pian lopussa, mutta haluan kuulla -
teidän näkemyksenne.
Sen lisäksi haluaisin kuulla, miten neuvoisitte Israelin hallitusta -
ja muita maailman hallituksia, jotka katsovat tätä ohjelmaa.
Mitä pitäisi tehdä, jotta pelote toimisi?
Neuvoisin olemaan koskaan kysymättä minulta neuvoa.
En noudattaisi edes omaa neuvoani.
Sallinette minun kuitenkin sanoa pari sanaa pelotteen rajoituksista.
Olemme kaikki puhuneet voimankäytöstä.
Sanotaan esimerkiksi, että kenraali Kimmittin armeijassa -
on ero siinä, mitä henkilökunta tekee, -
miehet kouluttautuvat ja varustautuvat, -
ja kentällä olevien kommandojoukkojen välillä.
Israel ja muut eivät ole onnistuneet estämään arsenaalien rakentamista.
Israel ehkä pelottelee muita rakentamasta ydinaseasenaalia, -
koska se on osoittanut, -
ettei se salli sellaisten reaktoreiden tulla kriittisiksi.
Sen lisäksi, -
Israel ei enää pysty pysäyttämään ohjuksia, raketteja ja muita joukkoja -
uhkailemalla ennaltaehkäistä ne.
Kenraali HaCohen, mikä on teidän neuvonne maailman hallituksille?
Ei tule olla liian joustamaton pelotteen käsitteen suhteen.
On niitä, jotka pelotteen nimissä vaativat -
tyhmien ideoiden toteuttamista.
Kenraali Kimmitt, teillä on minuutti aikaa, joten vastatkaa vapaasti.
Ainoa pointtini on, että pelotteen tärkeimmät osat ovat -
kyky ja aikomus.
Pelote ei toimi, jos ei ole kykyä toteuttaa sitä.
Pitää pystyä puolustamaan ja reagoimaan.
Pelotteen toinen elementti on osoitus aikomuksesta käyttää sitä kykyä.
Ilman näitä se on vain silmänlumetta.
Kenraali Gavish?
Meidän tulisi jatkaa samaa strategiaa, -
johon pelote kuuluu.
Kenraali Kimmitt on täällä kanssamme.
On tärkeä mainita, että Yhdysvaltojen pelotekyky Lähi-idässä ja muualla -
on erittäin tärkeää Israelille.
Yhdysvaltojen kyvykkyys alueella on myös osa meidän pelotekykyämme -
enimmäkseen varsinkin Irania vastaan.
Se on tärkeä mainita.
Sukellusveneen ilmaantuminen tai lentokoneen ylilento toimivat -
pelotteina ei ainoastaan Israelin ja sen kumppaneiden vihollisille, -
vaan se osoittaa myös Amerikan tuesta.
Herra Oren, halusitte vielä sanoa jotain?
Olennainen osa pelotetta on poliittisen johdon poliittinen tahto.
Sotilasjohdolla ei ole paljon vaikutusvaltaa siihen.
Poliittinen tahto vaatii kansan tuen.
On olemassa kolme tahoa: sotilaallinen, poliittinen ja kansa.
Poliittisen johdon vastuulla on saada kansan tuki.
Ilman kansan tukea demokraattisessa yhteiskunnassa -
on vaikea toteuttaa pelottelukeinoja vihollisiin nähden.
Aikamme on lopussa.
Kiitos kenraali Kimmitt, kenraali Gavish, kenraali HaCohen -
ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla! Shalom!
Suomennos: Sonja Valtanen