JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Kenraali Michael Erik Kurilla esitteli USA:n kongressin komiteoille -
etulinjan päämajan vuosikatsauksen.
Hän aloitti sen tarkastelemalla Centcomin historiaa.
Lähi-idän Centcom muodostettiin Eu- roopan ja Tyynenmeren komennoista -
40 vuotta sitten.
1980-luvulla pääuhkina oli Neuvostoliitto ja Iran.
Saddam Hussein toimitti arkki- vihollisen virkaa kahdessa sodassa -
ja Osama bin Laden veti USA:n Afganistaniin.
Nyt Israel on arvokas kumppani Centcomissa.
Iran ja Venäjä ovat jälleen ykköshuolenaiheina.
Mikä odottaa Centcomia?
Aiheesta keskustelemassa -
tohtori Michael Doran, -
joka on Hudson-instituutin Lähi-idän rauhan- ja turvallisuuskeskuksen pj.
sekä entinen Valkoisen talon Lähi-idän neuvonantaja.
- Mukava olla mukana.
- Reservin prikaatinkenraali Mark Kimmitt, -
entinen poliittis-sotilaallisten asioiden apulaisulkoministeri.
Hienoa kun olet mukana kenraali.
- Kiitos paljon.
- Studiossa TV7:n toimittaja, -
Jerusalemin vartijat ja Suurvallat pelissä -ohjelmien isäntä Amir Oren.
Laaditko meille yleiskuvan Centcomista.
Sen toiminta-alue on yksi maailman räjähdysherkimmistä alueista.
Vieläpä aikana jolloin USA:n huomio on kääntymässä itään, Aasiaan.
Se käy strategista valtakamppailua Kiinan kanssa.
Onko se asemoitunut oikealla tavalla kasvavien haasteiden edessä?
Niitä riittää Israelin ja alueella olevien USA:n joukkojen ympärillä.
- USA:n Lähi-idän alueen päämaja eli Centcom tuntuu aina olleen läsnä.
Mutta näin ei ole ollut.
Sen fokus oli kylmän sodan aikana Euroopassa.
Se oli Eucomin ja Naton aikaa.
Natoa komentava USA:n kenraali oli -
myös Eucomin komentaja.
Sama päti Kauko-idän Tyynenmeren toiminta-alueeseen, -
jota nyt kutsutaan Indo-Pacific Commandiksi (USPACOM).
Lähi-itä jäi vähemmälle huomiolle Eucomin alaisuudessa.
Ainakin Persianlahdella asioista huolehti -
Eucomin apulaiskomentaja.
Näin tapahtui Iranin shaahin aikaisen vallankumouksen aikana, -
jolloin kapinalliset syrjäyttivät hänet v. 1979.
Floridan MacDillin lentotukikohtaan perustettiin valmiusjoukot, -
siellä on nyt Centcomin päämaja.
Mutta tarvittiin Neuvostoliiton hyökkäys Afganistaniin -
ja Iranin vallankumous -
ennen kuin Carterin ja myöhemmin Reaganin hallinnot vakuuttuivat -
nopean toiminnan joukkojen perustamisesta -
kolmen tähden kenraalin päämajalla.
Centcom toimii joko merijalkaväen neljän tähden kenraalin -
tai jalkaväen neljän tähden kenraalin alaisuudessa.
Olemme onnekkaita saatuamme vieraamme tähän ohjelmaan.
Kenraali Kimmitt oli J5:n strategia- suunnittelusta vastaava apulaisjohtaja
Centcomin päämajassa.
Pentagonin poliittiset tahot eivät aluksi halunneet Israelia -
Centcomin yhteyteen.
Ne pelkäsivät arabimaiden nousevan vastarintaan.
Mutta pari vuotta sitten se näytti sopivan kaikille osapuolille -
koska Iranin uhka oli levinnyt.
Israelin puolustusvoimat (IDF) ovat aina harjoitelleet USA:n kanssa.
Nyt ne ovat osallisena myös Centcomin toimintaan.
USA:n sotavoimien lisäksi myös IDF:llä on kokemusta -
taistelutoiminnasta sekä organisaatiotason tietotaitoa.
Sekä operaatioihin tarvittavasta tiedustelutoiminnasta.
- Katsojiamme kiinnostaa tietää -
että pari kuukautta eläköitymisensä jälkeen -
Centcomin edellinen komentaja Kenneth McKenzie -
oli vieraanasi Jerusalemin vartijat -ohjelmassa.
Hän kertoi Centcomin haasteista.
Otetaan vieraamme mukaan keskusteluun.
Kenraali Kimmitt, aloitetaan sinusta.
Tarkastellaan kulunutta 40 vuotta.
Sinulla on ollut huomattava rooli Centcomissa vaikeina aikoina.
Onko USA saavuttanut tavoitteensa Centcomin avulla?
- Mielestäni kyllä.
Puhuit aiemmin huomion kääntymisestä Aasiaan.
Euroopan huomio on Venäjässä.
Centcomin osalla ainoa muutos on -
päivittäin käytössä olevien resurssien määrässä.
Korkealaatuinen työ kuten tiedustelu- ja tarkkailutoiminta -
kohdistetaan muille pääalueille kunnes sitä tarvitaan taas siellä.
Vaikka toimintaan keskitytään nyt vähemmän, -
itse Centcom ei muutu.
Sillä on yhä samankokoinen henkilöstö ja toimintasuunnitelma.
Toiminta-alue pysyy samana.
Pentagon ei keskity Lähi-itään niin paljon kuin ennen.
Mutta Centcomin tehtävät eivät ole muuttuneet.
- Jatkan tuosta lisää.
Kenraali Michael Kurilla oli senaatin kuultavana pari viikkoa sitten.
Hän kertoi Centcomin nykyisestä tilanteesta.
Hän totesi että yksi Centcomin tehtävä on olla pelotteena Iranille.
Iran toimii pahantahtoisesti välikäsiensä kautta Lähi-idässä.
Se kehittää ydinohjelmaansa ja salakuljettaa aseita myös Venäjälle.
Se avustaa Venäjää Ukrainan sodassa -
ja Ukrainan infrastruktuurin tuhoamisessa.
Hän totesi ettei Irania näytä pelottavan -
USA enää.
Varsinkaan Quds-joukkojen komentaja -
Qassem Suleimanin tapon jälkeen.
Puuttuuko poliittisilta tahoilta päätöskykyä -
ryhtyä tekoihin jotka toimisivat pelotteena Iranille?
- Hyvä kysymys.
Centcomin kyvyt ja luvat tulevat siviilipäättäjien päätöksillä, -
ei sotavoimien komentoketjun kautta.
Bidenin hallinto ei ole kovin keskittynyt -
pitämään pelotetta Irania vastaan.
New York Times kirjoitti -
USA:n pidättäytyneen lisä- vastaiskuista -
amerikkalaisen urakoitsijan kuoltua ja sotilaan haavoituttua -
Iranin vallankumouskaartin (IRGC) iskussa Syyriassa.
Biden selitti asiaa sillä ettei halunnut lietsoa maailmansotaa.
Olen sitä mieltä että siinä oli kyse -
pehmeän linjan valitsemisesta kovan sijaan, -
koska USA haluaa Iranin takaisin ydinsopimusneuvotteluihin.
Ne ovat olleet täydellinen epäonnistuminen.
- Tohtori Doran, -
sinä olet ollut Lähi-idän suhteissa avainroolissa.
Sinä olit Bushin hallinnon aikana Valkoisen talon pääneuvojana -
kansallisen turvallisuusneuvoston ylimpänä neuvojana.
Mitä kansallisessa turvallisuus- neuvostossa tällä hetkellä tapahtuu -
kun se tarkastelee tätä vastuualuetta?
Iran iskee yhä uudelleen USA:ta vastaan Lähi-idässä.
Se on tehnyt 78 suoraa iskua USA:n joukkoja vastaan.
Ne ovat aiheuttaneet vahinkoja henkilöstölle ja sotaväelle.
Kaksi urakoitsijaa on kuollut kahden vuoden aikana.
Miksi USA on haluton pysäyttämään Iranin toimintaa?
- Kiitos kysymyksestä. Nuo 78 iskua joista puhuit, -
ne ovat päivätty hyvin huolellisesti siten, -
ettei niihin sisältyisi yli 300 iskua vuodelta 2020.
Eli jos mennään vuosi taaksepäin käyttämästäsi tilastosta, -
iskujen määrä lisääntyy hurjasti.
USA ja etenkin Bidenin hallinto -
on peitellyt joitain iskuja.
Viime vuoden tammikuussa -
Iranin välikädet eli Jemenin huthit tekivät iskuja.
He iskivät kahdesti Arabiemiraatteihin (UAE).
Toinen iskuista oli ballistinen ohjus- isku Al Dhafran lentotukikohtaan.
USA:lla on lentoyksikkö siellä.
Minä näen sen näin että se oli iranilaisten isku USA:n asemiin.
Ammuimme alas sen ballistisen ohjuksen.
Se oli amerikkalaisiin kohdistettu iranilaisten isku.
USA:n kansallisen turvallisuuden neuvonantaja Jake Sullivan -
määritteli iskun kuitenkin huthien iskuksi Arabiemiraatteja vastaan.
USA:ssa jäi huomiotta se että USA oli iskun kohteena.
Arabiemiraatit kyllä huomioivat sen.
He pitivät tapausta heidän omana versiona WTC-iskuista.
Emme vieläkään tiedä kaikkia kohteina olleita kohteita.
Useimmat ohjuksista ammuttiin alas, -
itse asiassa ne kaikki, mutta joitain drooneja pääsi läpi.
Tämä ei jäänyt saudeilta ja emiraateilta huomaamatta.
He todistivat sitä että Iran iski mutta USA ei iskenyt takaisin.
Se ei edes myöntänyt julkisesti olleensa Iranin iskun kohteena.
Siinä menetettiin paljon uskottavuutta ja luottamusta USA:han -
suojelijana.
Iran on kehittänyt kyvyn, -
josta Centcomin entinen komentaja McKenzie on puhunut avoimesti.
Hän määrittelee sen liian suureksi vastukseksi.
Iran yhdistää ballistisia ohjuksia, -
risteilyohjuksia ja drooneja samaan iskuaaltoon.
Ne päihittävät yhdessä minkä tahansa ohjusten torjuntajärjestelmän.
Se ei tarkoita sitä etteikö torjunta tuhoaisi paljon Iranin aseistusta.
Silti osa ohjuksista pääsee läpi ja osuu kohteisiinsa.
Iranilaiset ovat viimeisten vuosien aikana -
näyttäneet USA:n liittolaisille Lähi-idässä -
kuinka heidän kansallisesti tärkeät infrastruktuurinsa ja sotilaskohteet -
ovat iranilaisten aseiden ulottuvissa, -
oli kyse Iranista suoraan tai sen välikäsistä Irakissa, Syyriassa, -
Libanonissa tai Jemenissä.
USA:n vastaus tähän uhkaan on ollut riittämätön.
Sen vastaus on ollut integroitu ohjustorjuntajärjestelmä.
Se on toki hyvä asia -
etenkin Israelin kannalta.
Israel on integroitu puolustusjärjestelmien verkostoon -
Lähi-idässä.
Se on päivittäin yhteydessä arabinaapureihinsa puolustusasioissa.
Tämä on innostavaa israelilaisille.
Se on positiivinen askel.
Mutta kenraali McKenzie kertoo ongelmasta hyvin selvästi: -
hyökkäysvoittoista hallintoa ei voi kohdata -
pelkillä puolustusmenetelmillä.
Iranilaiset ovat luoneet hajottavan sotilaallisen kyvyn -
joka yhdistää eri järjestelmiä yhdeksi iskupaketiksi.
He ovat kehittäneet tilanteen joka suosii hyökkääjää.
Tasapainoa ei saada aikaiseksi pelkillä puolustusmenetelmillä.
Pitää käyttää myös hyökkäysmenetelmiä.
USA on toistuvasti osoittanut ettei se halua ryhtyä hyökkäystoimiin.
Tämä on johtanut siihen että se ajaa kaikki liittolaisemme -
etsimään muualta kuin USA:n puolustussateenvarjon alta -
uusia turvakumppaneita.
Tämä ajaa niitä kääntymään Kiinan puoleen ja se on uhka.
- Kysymys kuuluu huolettaako Bidenin hallintoa -
sen liittolaisten kohteeksi joutuminen, -
aikana jolloin USA:n yleinen mielipide ei kannata USA:n ryhtymistä sotaan -
Lähi-idässä.
Tämä on kysymys erikseen -
johon haluavan vieraidemme vastaavan.
Herra Oren, tohtori Doran puhui Israelin integraatiosta Centcomiin.
Se on ollut iso loikka Israelin yhteis- työlle alueen kumppanien kanssa.
Yhteisharjoituksia on ollut paljon. Juniper Oak on yksi niistä.
Se oli ennennäkemättömän suuri harjoitus.
Israelilla on käytössä monikerroksinen ilmapuolustus -
koko maassa.
Tapahtuuko tällaista integrointia Cent- comin kautta alueen muissa maissa?
- Michael Doranin äskeinen toteama juontaa juurensa 90 vuoden taakse -
brittien 1930-luvun alun ilmapuolustusoppiin, -
eli pommittaja pääsee aina läpi.
Näin järkeiltiin tuolloin, -
Ison-Britannian puolustusbudjetin oltua puutteellinen.
Myöhemmin tuli ilmavoimien (RAF) vahvistamisen aika.
Hyökkäys- ja puolustustoimintojen välillä vallitsee aina jännite.
Israel on hyvin puolustettu maa.
Tähän liittyvät myös 6. laivastoon liittyvät protokollat -
itäisen Välimeren rannikkoalueilla.
Sillä on omat voimavarat ja tutkatoimintonsa Israelissa.
Se valvoo Iranin suuntaa.
Muut Lähi-idän maat eivät voi olla varmoja suojeluksesta, -
mikäli Israel tai USA iskee Iraniin, -
ja se kostaa vaikkapa Saudi-Arabialle, Arabiemiraateille (UAE) -
tai muille shiia-vähemmistöisille maille.
USA:n 5. laivasto on -
amiraali Brad Cooperin johdolla keksinyt ratkaisun, -
joka on miehittämättömät lennokit.
Etenkin merialueilla käytettävät valvontalennokit -
ja havaintopoijut.
Sekä muut pienet alukset.
Kuten sanoit USA:ssa ei tueta sotaa, -
ainakaan meidän nähdäksemme.
Sotilaallista osallistumista ei haluta Kiinan kasvattaessa uhkaansa.
Venäjä on Ukrainassa.
Sotilashenkilöstön värvääminen ja säilyttäminen takkuaa, etenkin pilottien
Demokratioiden asevarastot ovat nopeasti tyhjentymässä.
Ne toimittavat aseistusta ja ammuksia Ukrainalle.
Lähi-idästä katsottuna tämä nähdään pienentyvänä mahdollisuutena sille, -
että USA tulisi maiden apuun todellisen uhkan koittaessa.
- Kenraali Kimmitt, mikä on kantasi tähän?
Miten näet eri toiminta-alueiden komentojen yhteistyön?
Iran on tähyämässä pohjoiseen ja Azerbaidzaniin.
Iran on sijoittanut voimavarojaan sen rajoille.
Syyrian rajalla riittää myös haasteita -
Turkin ja Syyrian välillä.
Eucomin täytyy käsitellä näitä haasteita.
Etelässä on Centcom, -
joka toimii kumppaneiden kanssa -
jotka suorittavat terrorismin vastaista toimintaa -
osana operaatio Inherent Resolvea.
Pitäisikö tämä saada päättäjät pohtimaan -
eri toiminta-alueiden komentorajoja uusiksi?
Vai toimiiko jako täydellisesti?
- Turkin tuomista Centcomin piiriin on aina pohdittu.
Mutta siinä ei olisi järkeä.
Siinä tulisi päällekkäisyyksiä Eucomin kanssa, joka on vastuussa siitä.
Eucomin komentaja on myös Nato-päällikkö.
Mutta olen samaa mieltä etenkin Turkin Lähi-idän rajoista.
On aina ollut haaste sovittaa yhteen kahden komentajan yhteistyökuviot.
Lähinnä siksi koska he kamppailevat samoista resursseista.
Centcomille annettava drooni ei mene Eucomille.
Taistelukomentajilla on myös taipumusta -
solmia asiakassuhteita paikallisten kanssa.
Turkin Syyrian vastainen raja on täydellinen esimerkki tästä.
Meidän kannattaa neuvotella Turkin kanssa -
jotta päästään Turkkia, USA:ta ja Natoa hiertävistä kysymyksistä eroon.
Yksi kiistakysymyksistä on Syyriassa majaileva kurdien PKK.
Se on nykyään todellinen uhka Turkille.
Centcom hyödyntää kurdien YPG-ryhmää.
Siinä Nato-maan komentaja -
käyttää toisen Nato-maan vastustajaa omiin tehtäviinsä.
Ongelma on kaksijakoinen.
Pääkysymys koskee taistelua resursseista.
Näimme tämän Centcomissa Irakin ja Afganistanin sodissa.
Yritimme saada enemmän tiedusteluresursseja ja drooneja.
Uspacomin komentaja vakuutteli että hänen tarpeensa ovat isommat.
Isoin yhteistyöhön liittyvä ongelma on -
resursseihin ja toiminta-rajoihin liittyvä.
Mutta Pentagonin ja yleisesikunnan tehtävä on ratkaista nämä.
Pentagonin ja Valkoisen talon vastuulla on tehdä isoja päätöksiä, -
mutta kokemukseni on että liian usein -
taistelukomentajien odotetaan tekevän ne.
- Katsauksen mukaan Lähi-itä ei ole etusijalla -
ja tämä on lievä ilmaisu.
Onko Centcom valmis tuleviin tapahtumiin?
Kiinan osallisuus on kasvamassa.
Se tekee yhä enemmän yhteistyötä Venäjän ja Iranin kanssa.
Syyrian presidentti Bashar Assad kertoi Venäjän pyytäneen -
lupaa yhdelle lisätukikohdalle.
Venäjällä on vihamielistä toimintaa käynnissä -
USA:ta vastaan.
Tämäkin on lievästi sanottu -
kun katsotaan miten lähellä de-konfliktimekanismin rikkomista -
Syyrian alueella on viime viikkoina käyty.
Pitäisikö USA:n harkita resurssien ohjaamista takaisin alueelle?
- Moderni teknologia on nopeasti suunnattavissa uudelleen.
Se on ollut myös pääargumenttina, kun resursseja on ohjattu Eucomille.
Jos esimerkiksi 10-15 amerikkalaista saisi surmansa Syyriassa -
huomio ja resurssit siirtyisivät salamannopeasti takaisin Lähi-itään.
40 vuotta sitten USA:n armeijan Euroopan joukoille luvattiin -
10 divisioonaa 10 päivässä -
puolustautumaan Neuvostoliiton hyökkäykseltä.
Kukaan ei uskonut siihen. Kaikki tiesivät ettei se onnistu 10 päivässä.
Lähi-idän konfliktissa käyttämiemme asejärjestelmien ominaisuudet -
mahdollistaisi niiden nopean tuomisen alueelle.
Nellisin lentotukikohdassa lennätetään drooneja.
Niille annetaan ohjeeksi kääntyä oikealle ja etelään -
ja se tapahtuu nopeasti.
Aseistus saadaan tarvittaessa nopeasti siirretyksi alueelle, -
joukkoja lukuun ottamatta.
- Kenraali Milley puhui 30 päivän siirtoajasta.
Tohtori Doran, meillä on noin kaksi minuuttia aikaa.
- Kuten Mark sanoi, resurssit eivät ole ongelma.
Näin kuitenkin ajatellaan.
Ongelma on se ettei Bidenin hallinto ole miettinyt loppuun saakka -
Venäjän, Iranin ja Kiinan liittouman seurauksia -
USA:lle Lähi-idässä.
He eivät usko liittoumaa edes olevan.
Minä uskon siihen. Vähintäänkin kyseessä on Venäjän ja Iranin liitto.
Se alkoi Syyriassa ja nyt se ulottuu Ukrainaan.
Ne rakentavat aseita yhdessä.
Meidän tulee tarkastella näiden kolmen maan triangelia uhkana.
Pitää nähdä että ne ovat yhteistyössä.
Ne toimivat koordinoidusti jotta USA lähtisi Lähi-idästä.
Tähän pitää reagoida sen mukaisesti.
- Jatkan tuosta mitä kenraali Kimmitt sanoi.
Kylmän sodan aikana pidettiin lähes vuosittain Reforger-niminen harjoitus.
"Joukkojen paluu Saksaan."
Siinä harjoitettiin joukkojen toimintaa mutta sillä myös viestittiin -
Neuvostoliitolle että sodan puhjetessa USA lähettää joukkoja Eurooppaan.
Tälle olisi tarvetta myös Lähi-idässä.
Sille voisi antaa nimeksi ReforCent tai jotain.
Sillä voisi viestiä alueelle ja iranilaisille -
että prikaateja, jopa divisioonia kyetään nopeasti sijoittaa -
ja kytkeä ne aseistukseen joka on jo alueella.
- USA:n 5. laivaston yhteisharjoitus Ranskan, Italian -
ja muiden kanssa ei ole riittävä kattamaan uhkaa, -
jota Venäjän, Iranin ja Kiinan kolmio edustaa?
- Se on hyvä alku, mutta raskaampaa kalustoa tarvitaan -
jotta 82. ja 101. maahanlasku- divisioonien sekä merijalkaväen -
tuonti onnistuisi.
- Tässä kaikki tällä erää. Kiitos kenraali Kimmitt, tohtori Doran -
sekä herra Oren.
Kiitos myös katsojillemme. Nähdään ensi kerralla. Shalom.
Suomennos: Markus Nurmesniemi