JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
JCPOA-yhteistoimintasopimus -
eli vuoden 2015 ydinsopimus Iranin kanssa -
romutettiin lähes viisi vuotta sitten Trumpin hallinnon aikana.
Bidenin hallinto ei ole onnistunut elvyttämään sitä -
pakonomaisista yrityksistä huolimatta.
Iranin hallinnon kanssa ei päästy yksimielisyyteen.
Se on edennyt ydinvoima- kapasiteetissaan ohi siviilitarpeiden.
JCPOA:n sijaan Iran on suuntautunut Venäjä-Kiina -akselin puoleen, -
vastakohtana USA:n johtamalle lännen leirille.
Iran sortaa rajusti omaa kansaansa joka pyrkii tyranniasta vapaaksi.
EU kieltäytyy tunnustamasta tappiota vaikka ydinsopimus on horroksessa.
EU:n ulkosuhdejohtaja ja JCPOA:n koordinaattori -
yrittää löytää keinot hyväksyttävälle sopimukselle.
Voiko tämä onnistua?
Aiheesta keskustelemassa tohtori Olli Heinonen, -
Kansainvälisen atomienergiajärjestö IAEA:n entinen apulaisjohtaja -
sekä Washingtonin Stimson Centerin tutkija.
- Kiitos kutsusta.
- Tohtori Rafael Bardaji, World Wide Strategyn toimitusjohtaja -
sekä Espanjan entinen kansallisen turvallisuuden neuvonantaja.
- Ilo olla mukana.
- Studiossa TV7:n toimittaja Amir Oren, -
Jerusalemin vartijat ja Suurvallat pelissä -ohjelmien isäntä.
Kerrotko meille mikä ydinsopimuksen tilanne tällä hetkellä on?
Olemme käsitelleet asiaa monesti aiemmin.
- Iran on joutunut kentän laidalle Ukrainan takia.
Biden vieraili alkuviikosta Ukrainassa Kiovassa -
ja heti sen jälkeen hän vastasi Putinin ilmoitukseen -
luopua Uusi Start -ydinsopimuksesta.
Iran nähdään tämän seurauksena johdannaisena -
sille mitä USA:n, Venäjän ja Kiinan välillä tapahtuu -
Ukrainan sodan suhteen.
Iran toimittaa droneja Venäjälle.
Se sortaa myös protestoivia kansalaisiaan.
USA:n ulkoministeri Antony Blinkenilta -
kysyttiin alkuviikosta asiasta.
Hän mainitsi kaksi huonekalua. Toinen oli pöytä.
"Kaikki vaihtoehdot ovat pöydällä."
Se oli vihje, ei uhkaus.
Mutta jos diplomatia epäonnistuu, sotavoimia saatetaan käyttää.
Toinen huonekalu oli ovi.
Se on yhä auki ydinneuvotteluille.
Viisi kuukautta sitten, viime syyskuussa, -
kaikki muut JCPOA:n osapuolet sopivat tietyistä ehdoista.
Iran ei vaivautunut torjumaan ehdotusta, se ei edes vastannut siihen.
Miksi EU ja Josep Borrell uskoo mahdollisuuksiinsa?
Se on täysi arvoitus.
Mutta joskus kansainvälisissä asioissa -
tapahtuu ihmeitä.
- Yritämme kovasti ymmärtää Josep Borrellin ajatuksia.
Hän on EU:n korkea edustaja.
Hän on myös Espanjan entinen ulkoministeri.
Tohtori Bardaji, mitä on tapahtumassa?
Miksi hän toimii vastoin kaikkien, jopa Bidenin näkemyksiä?
Hän on sanonut että sopimus on kuollut.
Miksi Borrell on niin varma että hän pystyy elvyttää sopimuksen?
- Hän kuuntelee Valkoista taloa ja ulkoministeriötä tarkasti.
Ne eivät ole julistaneet sopimuksen lopullista kuoppaamista.
Ovi on auki USA:n ja Iranin neuvotteluille.
Ne voivat yhä neuvotella uuden version sopimuksesta.
Toiseksi, Borrell näkee itsehallinto- oikeuden tärkeänä tässä -
Euroopalle.
Mutta on tietenkin yksi asia mitä hän sanoo -
ja mitä Euroopan komissio sanoo, -
ja mitä EU-parlamentti sanoo.
Kaikkein tärkeintä on mitä pääkaupungit sanovat.
Lontoo, Berliini ja Pariisi ovat kolme suurinta valtaa -
Iranin ydinohjelmaan liittyvissä asioissa.
Ne ovat yhtä mieltä siitä -
että Iran etenee nopeasti ydinohjelmassaan.
Mutta mikään sopimus ei tyydytä sitä -
ja pakottaisi sitä lopettamaan.
Euroopassa on paljon näkemyksiä asiasta.
Borrell vetää sitä roolia mikä hänellä on.
- Otetaan keskusteluun mukaan huippuasiantuntija, -
joka on maailman kärkeä etenkin tässä aiheessa.
Tohtori Olli Heinonen, kysyisin sinulta IAEA:n raporteista.
Sinä olit tuon järjestön apulaisjohtaja.
Eräs diplomaatti kertoi mediayhtiö Bloombergille -
Iranin rikastaneen uraania -
84 prosenttiin saakka.
Se on vain kuusi prosenttia vajaa sotilaallisen materiaalin rajasta.
Onko tämä raportti tarkka kuvaus -
Iranin nykytilanteesta?
Onko se saavuttanut pisteen jolta ei ole paluuta?
- Hyvä kysymys, ja samalla suuri huolen aihe.
Etenkin kun katsotaan vuosi taaksepäin.
Koko rikastamisohjelma on muuttunut radikaalisti.
Marraskuussa 2021 -
Natanzin ydinvoimalan matalan uraanin rikastamisen tasoksi -
ilmoitettiin 1,6 tonnia.
Viime vuoden marraskuussa se oli 600 kiloa vähemmän.
20 prosenttiin rikastetun uraanin määrä -
samoin kuin 60 prosenttiin rikastetun määrä lisääntyi.
Joten Iran muutti suuntaa -
matalan uraanin rikastamisesta korkeaan rikastamiseen.
Tämä on tärkeä tietää.
IAEA:n pääjohtaja Grossi ilmoitti Iranilla olevan yli 70 kiloa -
60 prosenttiin rikastettua uraania.
Se on iso määrä yhdistettäessä 20 prosenttiin rikastetun määrän kanssa.
Se riittää puolentusinan ydinaseen valmistamiseen puolessa vuodessa.
Jätetään tämä hetkeksi syrjään ja katsotaan sitä neljää prosenttia.
Sitä ei pitäisi olla olemassa, eikä sitä pysty vahingossa rikastamaan.
Jos sitä tehdään, se on hyvin epätavallinen toimenpide.
Muistin virkistämiseksi: 84 prosenttia on jo käytettävää materiaalia.
Hiroshiman pommi sisälsi 80 prosenttiin rikastettua uraania.
Ei 84:ää.
Siksi asia on huolestuttava.
Katsotaan mitä iranilaiset ovat voineet jo tehdä.
Ehkä he ovat rikastaneet jo 90 prosenttiin -
ja me olemme nähneet jäämiä siitä.
Tai he ovat tehneet kokeita.
Näimme viime vuonna heidän testaavan uraania -
syöttämällä sitä sentrifugeihin.
He keräsivät toiselta puolelta korkeasti rikastettua uraania -
ja matalasti rikastettua toiselta.
Sitten he yhdistivät ne ja sanoivat IAEA:lle -
etteivät ylittäneet sallittuja rajoja.
Mutta ehkä yhdistäminen ei mennyt suunnitellusti.
Siksi siitä jäi jäämiä.
He rikastivat uraania 90 prosenttiin ja siitä jäi jälkiä.
Kolmas mahdollisuus on sotkeuma jostain toisesta laitoksesta.
Samat työntekijät samoilla laitteilla, joten se on voinut kulkeutua muualta.
IAEA tutkii nyt näitä jäämiä.
Se on pyytänyt selitystä Iranilta.
Sitten viimeisin huoleni, jonka kansainvälinen yhteisö jakaa kanssani.
IAEA:n johtokuntamaat kokoontuivat viime syyskuussa.
Iran lupasi käsitellä niitä neljää kitkakohtaa, -
joihin tutkimattomat uraani- partikkelit kuuluivat.
Asia ei ole edennyt.
Korkean tason tapaamisia ei ole pidetty.
Grossi ei ole käynyt Teheranissa -
joten pattitilanne vallitsee.
Kun kaikki tämä laitetaan yhteen -
asiaan saadaan kaksi näkökohtaa: yksi on Iranin tekniset kyvyt.
Heillä on paljon sentrifugeja joilla on tehty korkeasti rikastettua uraania.
Toinen asia on se, etteivät iranilaiset vastaa -
IAEA:n selvityspyyntöihin.
Käytännössä Iran ei sitoudu mihinkään turvamääräyksiin.
Tämä kaava on toistunut jo vuosikausia.
Nyt IAEA:n johtokuntamaat sekä turvallisuusneuvosto -
ovat tienristeyksessä.
Nyt pitää päättää edetäkö ja miten edetä.
Yksi asia on varmaa: entinen JCPOA-sopimus -
ei ole käyttökelpoinen eikä palvele enää ketään.
- Todellakin. Herra Oren, kakkos- ja kolmoskohdat ovat suuri huolenaihe.
IAEA:n pääjohtaja Mariano Grossi on sanonut -
että kaikki Iranin vastaukset mittaviin kysymyksiin, -
niihin neljään jotka Heinonen mainitsi, -
ovat toistuvasti olleet teknisesti epäuskottavia.
Nyt uusi tutkimus on käynnissä.
Tutkitaan onko 90 prosenttiin rikastettua ydinmateriaalia.
Siitä riittäisi puolentusinaan ydinaseeseen.
Mihin katosi Israelin lupaus ettei se koskaan sallisi sitä?
Entä USA:n lupaus?
Ainakaan lupaajien omien virkakausien aikana.
Tästä asiasta ei ole viime kuukausina kuultu mitään.
- Riippuu siitä mitä sillä tarkoitetaan.
Mikä on se "sitä"?
Jos se tarkoittaa käyttövalmista ydinasetta -
joka odottaa laukaisuaan, -
niin tietenkään Israel ei salli sitä tapahtuvan.
Ei edes muutamaa vaihetta vaille valmista ydinasetta.
Iranilaiset ovat viipaloineet pastraminsa hyvin ohuiksi.
He ovat lisänneet ohjelmaansa vain vähän kerrallaan.
He eivät ole pyrkineet ilmiselvään läpimurtoon.
Heidän kommunikointinsa IAEA:n kanssa -
on teeskentelyä ja vastausten antamisen välttelyä.
He käyttävät maltillista ja kohteliasta linjaa siinä.
He eivät ole hyökkääviä.
He viivyttelevät vastaamalla kysymyksiin kysymyksillä.
"Mitä tarkoitat kysymällä tätä?"
Tällä hetkellä kaikkein tärkein tekijä on -
Joe Bidenin poliittinen tahto.
Biden investoi parhaillaan Ukrainaan.
Hänen täytyy aloittaa uudelleenvalinta- kampanjansa 9 kk:n sisällä -
mikäli päättää asettua vielä ehdolle.
Hänen pitää pohtia onko hänellä tarpeeksi poliittista pääomaa -
Iranin kysymykseen panostamiseksi.
Mikäli on, näemme muutoksen USA:n linjassa.
- Tohtori Bardaji, kysyn seuraavaksi sinulta.
Pidän eurooppalaiset vielä hetken ulkopuolella.
Eurooppa ei kuitenkaan ole voimatekijä Iranin suhteen.
Pidetäänkö Bidenin hallintoa heikkona?
Onko sillä tarpeeksi kannustimia käyttää pöydän kaikkia vaihtoehtoja?
Sotilaallista vaihtoehtoa, B-suunnitelmaa?
- Iran on muuttanut toimintaansa ydinohjelmassaan -
kolmessa eri tapauksessa.
Ensin vuonna 2003 USA:n joukkojen ollessa Irakissa, -
lähellä Irania.
Silloin he pohtivat jatkaako USA hyökkäystään Iranin puolelle.
Toinen oli vuonna 2012.
Pääministeri Netanjahu esitteli pommin kuvaa YK:ssa.
Ja kuvaili Iranin ydinaseen aikataulua.
Silloin Iran epäili USA:n tekevän asialle jotain, -
ehkä jopa hyökkäävän sen ydinlaitoksiin.
Joten Iran ei ylittänyt Netanjahun esittämiä tuotantorajoja.
Mutta se muutti ydinohjelmaansa.
Lopulta se jäädytti koko ohjelman muutamaksi kuukaudeksi, -
Trumpin näytettyä vihreää valoa Qassem Suleimanin surmaamiseksi.
Yritän siis sanoa -
että aina kun Iran kokee USA:lla olevan sotilaallinen vaihtoehto, -
se pyrkii välttää isoja riskejä.
Se on aina kehittänyt ydinohjelmaansa turvallisinta reittiä.
Ei nopeinta reittiä.
Vain USA herättää Iranissa sellaista pelkoa.
Vain Valkoinen talo kykenee vaikuttamaan Iranin toimintaan.
Iran on viimeisen parin vuoden aikana nähnyt -
kuinka YK:n ja USA:n presidentin huomiot ovat olleet toisaalla.
Iran onkin kiihdyttänyt uraanin rikastamista.
Valkoisen talon täytyy tarttua uskottavuuskysymykseen.
Ja nostaa sotilaallinen vaihtoehto esiin, -
vaikka kukaan ei halua käyttää sitä.
Se on ainoa uskottava uhka mikä lännellä on Iranin ydinuhkaa vastaan.
- Amerikkalaiset ovat sisäisten pyrkimysten ajamia.
Kaikilla mailla on omat kotimaiset intressinsä, mutta etenkin USA:lla.
Oli sitten demokraatti tai republikaani.
Miten (Iranin edistyminen) vaikuttaa USA:n intresseihin tällä hetkellä?
Iran on edistynyt korkealle tasolle -
ydinohjelmansa ja -aseen kehittämisessä.
Se voisi halutessaan tavoitella sitä seuraavien kuukausien aikana.
Se voi saada myös tietoa venäläisiltä tavoitteensa saavuttamiseksi.
- USA on aina vastustanut ydinaseiden leviämistä.
He pitävät siitä yhä kiinni.
Lisäksi USA pitää ydinvaltiota Lähi-itää vakauttavana tekijänä.
Kyky ampua mannerten välisiä ohjuksia -
tai pitkän kantaman ballistisia ydinkärkiohjuksia -
on uhka eurooppalaisille liittolaisille ja USA:n intresseille.
Lisäksi USA:n pitäisi lisätä pelotettaan Iranille.
Olemme nähneet kuinka Venäjän ja Iranin suhteet ovat lämmenneet.
Ei vain droneja toimittamalla. Myös kaupan ja tekniikan saralla.
Ja kuka tietää millä sektorilla. Ehkä tulevaisuudessa myös ydinohjelmassa.
USA:n intresseille ei sovi ydinaseistettu Iran -
jota ajatollah johtaa.
Tämän lisäksi pitää tarkastella -
Israelin ja USA:n erimielisyyksiä.
Israelilla ei ole varaa ydinaseistettuun Iraniin.
USA voi sallia ajatollahille pienen ydinainevaraston, -
ja uskoa että se voi pelotella Irania jatkamasta ydinohjelmaansa.
Joten tämä on ongelma.
Tohtori Heinonen, kerrotko kantasi tähän teknisestä näkökulmasta.
Tietoa nousee esiin koko ajan.
Iranilaiset toimivat aktiivisesti suljettujen ovien takana.
Kaikki ei ole vielä selvinnyt.
Missä vaiheessa he ovat nyt?
Ennen kuin he kykenevät kokoamaan ydinaseen.
Olemme kuulleet aiemmat arviosi, mutta mikä on viimeisin?
- Sitä voi katsoa kahdella tavalla.
Voimme katsoa materiaalimääriä.
Heillä on 70 kiloa 60 prosenttiin rikastettua uraania.
Ja ehkä 400 kiloa 20 prosenttiin rikastettua.
Se riittää kuuteen ydinaseeseen -
kun sen muuntaa uraanimetalliksi.
Ne eivät ole isoja määriä.
Se tarkoittaa noin 20 pientä sylinteriä.
Ne voi yhdessä yössä viedä paikkoihin, joista emme tiedä.
Jos emme tiedä paikkoja, niitä on vaikea pommittaa.
Tämä pitää muistaa.
Jos uraani halutaan rikastaa 90 prosenttiin -
ja muuttaa metalliksi, sitä on jo kokeiltu 20 vuotta sitten.
(Ydinfyysikko) A. Q. Khanilta takavarikoitiin asiakirja, -
jota ei koskaan kunnolla selitetty.
He tietävät kuinka uraanimetallia tehdään, -
eikä kyse ole Isfahanin ydinlaitoksen pienistä astioista.
Tästä työssä oli kyse silloin ja nyt.
kun puhutaan avoinna olevista kysymyksistä.
He ovat hyvissä asemissa.
Emme tiedä mitään laukaisualustoista.
Luultavasti he saavat ydinräjähteen kohtuullisessa ajassa, -
ja tässä syntyy eroavaisuuksia eri osapuolten välille.
USA ja Venäjä pystyy elämään asian kanssa, -
mikäli Iran saa ydinaseen.
Mutta entä sen naapurimaat? Niille se olisi täysin eri asia.
Myös Israelille ja Saudi-Arabialle.
Olemme hyvin vaikeassa tilanteessa -
jossa johtajuutta kaivattaisiin.
Sitä ei ole vain näkyvissä.
- Mainitsit Iranin naapurimaat.
Venäjä on kehittänyt useiden projektien avulla -
ydinreaktoria Turkkiin.
Se on tehnyt sitä myös Egyptiin ja on yhteistyössä Saudi-Arabian kanssa.
Sillä on muitakin projekteja Lähi-idässä.
Ovatko ne jumissa Ukrainan sodan vuoksi?
Voiko Iranin naapureilta odottaa että ne seuraavat joutilaina sen toimintaa?
Eivätkö ne pyri luomaan ydinpelotetta Irania vastaan -
mikäli se tekee läpimurron ydinohjelmassaan?
- Koko Lähi-itä muuttuisi huonompaan.
Ydinsulkusopimus menisi Iranin ydinaseen mukana.
Saudi-Arabia on valmistautunut hyvin.
He käynnistivät Pakistanin ydinohjelman -
ja ovat varmasti saaneet jotain vastineeksi siitä.
Myös Turkki on kuvassa.
Kuten olemme monessa paikassa nähneet -
ydinohjelman käynnistäminen ei ole mahdotonta.
Huomauttaisin myös jostain muusta.
Olemme keskittyneet rikastettuun uraaniin, -
se on toki tärkeä osa ydinpommia.
Mutta 90 prosenttiin rikastettu uraani -
valmistetaan pienemmissä tiloissa.
Tiedustelun on vaikeampaa selvittää missä ja miten se tapahtuu.
Se on vaikeampaa kuin isompien laitosten -
kuten Fordown, Isfahanin ja muiden tarkkailu.
Tiedusteluyhteisön on vaikeampi tietää mitä on tekeillä -
ja mikä ydinasearsenaalin valmistumisen aikajana on.
- Tohtori Heinonen? - Olen samaa mieltä.
Iran on järjestelmässään joutunut tekemään kuitenkin kompromissin.
Olemme saaneet tärkeää tietoa -
kuinka Iran on vaarantanut joitain toimintojaan -
ja siten tukkinut edistyksen.
Etelä-Afrikka oli 1980-luvulla asian ytimessä.
Se tuotti ydinmateriaalia ydinkeskuksissaan.
Näimme heidän edistyneen rikastamonsa.
Mutta kukaan ei tiennyt missä itse asetta valmistettiin.
Se paljastui vasta Etelä-Afrikan kerrottua asiasta.
Kyseessä oli kaksi pientä rakennusta -
keskellä armeijan ajoneuvojen testausaluetta.
Tällaisista rakennuksista -
ei ole mitään johtolankoja joita seurata.
Ainoa tie päästä käsiksi niihin on tiedustelu.
Lähinnä ihmistiedustelun kautta, myös viestiliikennettä seuraamalla.
Ongelma on se, ettet voi pommittaa sitä mitä et tiedä.
- Uskottavasta sotilaallisesta uhasta puhuttaessa -
mielikuviin nousee hyökkäyskykyjen vahvistaminen.
Mutta niitä täydentävät myös puolustuskyvyt.
USA:n Lähi-idän keskuskomento Centcom -
on huolellisesti rakentanut integroitua puolustus- ja pelotevaikutusta.
Etenkin ohjustorjuntajärjestelmää.
Israel on tässä osallisena Persianlahdella.
Kuka sitten Iraniin iskeekään, -
Persianlahden maat kokevat sen kostoseuraukset.
Tätä asiaa työstetään parhaillaan.
Meidän ei pidä katsoa sitä työnä joka jäi tekemättä.
Toiseksi, kun Bidenin hallinto pohti iskun mahdollisuutta, -
se tietää että ratkaisu jäisi avoimeksi.
He määräisivät iskun, ja iranilaiset vastaisivat -
vaalikauden aikana.
He muistavat mitä Jimmy Carterille tapahtui vuonna 1980.
Iranin ajatollah Khomeini käynnisti panttivankikriisin.
Sitä jatkui niin kauan kunnes Reagan voitti Carterin presidenttikisassa.
- Pitääkö meidän odottaa Trumpin palaavan vuonna 2024?
- Meidän pitää odottaa Reaganin paluuta.
- No, tässä kaikki tällä erää. Kiitos tohtorit Heinonen ja Bardaji, -
sekä herra Oren.
Kiitos myös katsojille. Toivottavasti saitte näkemystä aiheeseen.
Nähdään ensi kerralla. Shalom.
Suomennos: Markus Nurmesniemi