JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Olen Miri Eisin ja tuuraan Jonathan Hesseniä.
Kun lähetämme vuoden 2022 aikakapseliinsa -
tulevien sukupolvien ja kenties avaruusolioiden tarkasteltavaksi, -
tarkastellaan ensin vuoden tärkeimpiä tapahtumia, suuntauksia ja henkilöitä.
Studiossa mukana reservin eversti Reuven Ben-Shalom, -
TV7:n Suurvallat pelissä -panelisti ja kulttuurien välinen strategisti.
Hän työskentelee myös Reichmannin yliopistolla.
Eran Etzion, kansallisen turvallisuus- neuvoston entinen apulaispäällikkö.
Sekä TV7:n analyytikko Amir Oren.
Amir, käynnistätkö matkan jolla vuosi 2022 laitetaan aikakapseliin.
- Kiitos Jonathan, anteeksi Miri.
Tarkastellaan ensin kotimaata -
ennen kuin siirrymme naapureihimme.
Katsotaan Israelia.
Vuoden tärkein tapahtuma oli opposition menestyksekäs -
virkaatekevän hallituksen kampitus.
Se tapahtui kesä-heinäkuun aikana.
Meillä pidettiin vaalit marraskuun 1. päivä.
Meni kaksi kuukautta ennen kuin ilmeinen voittaja -
Benjamin Netanjahu sai muodostettua hallituksen.
Se on itse asiassa edelleenkin prosessissa.
Meidän pitää arvostella tulevaa hallitusta sen tekojen kautta.
Bidenin hallinto sanoo myös tätä.
Tiedämme heidän vaalilupauksensa ja -ohjelmansa -
sekä eri koalitiokumppanit. Mutta odotetaan ja katsotaan.
Entinen hallitus jota ensin johti Naftali Bennett, sitten Jair Lapid, -
ei poikennut mitenkään äärimmäisellä tavalla edeltänsä linjasta, -
jota Netanjahu johti.
Mutta sen kompassi osoitti toiseen suuntaan.
Näkökulmasta riippuen tuleva hallitus lupaa tai uhkaa -
muuttaa asiat hyvin toisenlaisiksi.
- Valitset vuoden suurimmaksi tapahtumaksi hallitusvaihdon.
Se on tavallaan erilaisten hallitusten vertailua, -
mitä ensimmäinen hallitus teki vuoden ensimmäisellä puoliskolla -
ja mitä toinen ei ole vielä tehnyt.
Yhdellä huomautuksella, -
meillä on mukana veteraanit puolustusvoimista -
sekä ulkopolitiikasta ja kansallisesta turvallisuudesta.
Yleensä ammattilaiset suosittelevat erilaisia vaihtoehtoja -
ja poliitikot valitsevat niistä sopivimman.
Yleensä he keskittyvät konservatiiviseen vaihtoehtoon.
Ei äärioikeiston tai -vasemmiston vaan keskitien ratkaisuun.
Ei ole varma toimiiko tuleva hallitus tällä tavoin.
- Otetaan tämä aihe eli hallitusvaihto.
Tarkastellaan asiaa ensin sotavoimien näkökulmasta, laajempaan laajentaen.
Tarkastellaan Israelia tämän vuoden lopulla hallitusvaihtoineen.
Kun summaamme vuotta, näetkö isoa muutosta -
edelliseen hallitukseen nähden?
Onko sillä erilainen turvallisuus- tai ulkomaanpolitiikan linja?
Erosiko tämä vuosi aikaisemman hallituksen linjasta?
- Poliittinen retoriikkamme painottaa polarisoitua maailmannäkemystä.
On oikea ja vasen. Me erottelemme kaiken.
Toinen puoli haluaa rauhaa ja toinen sotaa.
Toinen puoli haluaa alueita itselleen, toinen haluaa pitää niistä kiinni.
Useimmat meistä tarkastelee asioita näin, on uhkia ja haasteita.
Israelin linja on lähinnä rajaamista.
Konfliktien ja vihollisten hallitsemista, tilanteen tarkkailua.
Meillä on Hamasin kaltaisia katkeria vihollisia.
Poliitikkojen lupaus on tuhota heidät heti kun tulevat valituksi.
"48 sisällä Hamas tuhotaan."
Meillä on nyt äärioikeistohallitus -
jonka retoriikka on hyvin voimakasta.
Se voi aiheuttaa ongelmia.
Mutta ei ole syytä olettaa että Israel muuttaa peruslinjaansa.
Se tarkkailee ja rajaa tilannetta edelleen.
- Kun katsomme vuotta taaksepäin -
ja kaikkia sen tapahtumia, -
en halua verrata sitä vuoteen 2021.
Mutta teen sen koska saamme tunnun siitä mikä oli erilaista 2022.
Meillä oli tavallaan sotaoperaatio kesällä, -
kolmen lyhyen päivän ajan.
Viime vuonna oli erilainen sotaretki, parin viikon mittainen.
Olemme myös solmineet diplomaattisia siteitä.
Voitko kertoa näistä suhteiden laajentamisesta?
Ei vain sodista, vaan Israelin siteiden laajentumisesta.
Aloitetaan omalta areenaltamme.
- Olen samaa mieltä siitä että väistyvän ja tulevan hallituksen erot -
ovat marginaaliset ulkopolitiikassa ja turvallisuusdoktriinissa.
Moni väistyvän hallituksen osatekijöistä -
on sen itsemäärittelyn ja historian -
sekä politiikan mukaan oikeistolaista.
Naftali Bennett on kovan linjan oikeistolainen, -
samoin Avigdor Libermann.
Entä Jair Lapid? Pehmeä oikeistolainen.
- Mielenkiintoista miten katsomme asioita väistyvän ja tulevan kannalta, -
mutta noinhan se on. - Eroja ei juuri ole paitsi tyylissä.
Ja kiinnostuksessa itse johtajuuteen.
Netanjahu on omassa kastissaan lakihuoliensa ja historiansa takia.
Hän on ympäröinyt itsensä nyt näillä ihmisillä ja puolueilla -
jotka muodostavat tulevan hallituksen.
Mutta linjakysymyksissä kuten Iranin suhteen ei ole eroja.
He eivät aio työskennellä USA:n selän takana -
tai puukottaa sitä naamaan, kuten Netanjahu teki Iranin kysymyksessä, -
mutta muuten linjassa ei ole eroa.
Koalitio sanoi ettei aio koskea palestiinalaiskysymykseen.
Se aikoo jäädyttää status quo- tilanteen mikäli mahdollista.
Joten kahdessa isossa asiassa ei ole eroja hallitusten välillä.
Mitä tulee suhteiden laajentamiseen, kukapa vastustaisi sitä -
Saudi-Arabian, Arabiemiirien, Qatarin jne. kanssa.
Tässä on myös tietty määrä naamioitumista.
Ikään kuin ei ole mahdollista puhua siitä, -
tai jatketaan vain samojen urien auraamista, -
ja asiat muuttuvat paremmiksi ja politiikkamme menestyy.
Ehkä voimme analysoida tätä keskustelussamme, -
mutta todellisuus ei mukaudu poliitikkojen tahtoon ja oikkuihin.
- Te kaikki tunnutte olevan melko lailla samaa mieltä.
Teidän mielestä vuosi oli samankaltainen kuin 2021 -
vaikka hallitus oli hyvin erilainen.
Ehkä tulevaisuus ei ole samanlainen.
Mutta mitä tässä vuodessa oli erilaista -
jos kotimaassa ei ollut erilaista, joskin hallitus vaihtui.
Mitkä olivat ne asiat, jotka vaikuttavat myös tulevaisuuteen?
- Väistyvän hallituksen "uskomusjärjestelmä" oli status quo.
He yrittivät lieventää kaikkien niiden pelkoja -
jotka eivät tukeneet heitä, etenkin oikeiston, -
vakuuttelemalla etteivät aja rauhaa palestiinalaisten kanssa, -
eivät tee sitä ja tätä.
Teillä oli huolenne, etenkin kun -
Libermann ja Bennett liittoutuivat vasemmistopuolueiden kanssa -
ajattelemattomasti pari vuotta sitten.
He aikoivat koalitioon niiden kanssa.
Se johtui tietenkin siitä että he kaikki olivat Netanjahua vastaan.
Netanjahun vaalikampanjan päälupaus oli -
muodostaa "täysin oikeistolainen" hallitus -
joka pysyy vakaana neljä vuotta.
Tässä on myös ristiriita.
Jos hallitus koostuu ääriortodoksista ja oikeistolaisista elementeistä, -
hän joutuu katsomaan niiden tekemisten perään.
Jos kansainvälinen kriisi puhkeaa, hallitus ei ole vakaa.
Netanjahu on vaalien jälkeen pyrkinyt vakuuttamaan amerikkalaiset, saudit -
ja muut siitä että hänellä on molemmat kädet ratissa.
Ja että koalition oikeistoliittolaiset, -
jotka esittävät ekstremistisiä mielipiteitä, -
pidetään tarkkailun alaisena.
Hän sanoo ettei tarvitse huolehtia, hän on ollut aiemmin 15 vuotta vallassa.
"Luottakaa minuun."
- Netanjahu on siis itsessään tavallaan vakauttava tekijä, -
kaikkine varoitusmerkkeineen.
Katsotaan kuluvaa vuotta vähän kauempaa.
Siinä ei ole kyse ainoastaan Netanjahusta ja hallitusvaihdosta.
Tuodaan kaksi tunnettua tekijää mukaan. Toinen on Venäjä -
ja Ukrainan vastainen sota, ja miten se vaikuttaa vuoteen 2022.
Lähestytään sitä ulkoa käsin. Siinä ei ole kyse pelkästään noista maista.
Tästä voisi puhua hyvinkin mittavasti.
Vuodessa 2022 oli kyse tuosta sodasta ja sen vaikutuksesta alueeseemme.
Eran, aloitetaan sinusta. Sota on käynnissä, -
valtavia tappioita ja kamalia asioita tapahtuu koko ajan.
Miten tämän vuoden valtava muutos -
on vaikuttanut alueeseen jossa me elämme?
- Tässä on kyse asioiden muuttuvasta luonteesta.
Sitä on erittäin tärkeä ymmärtää -
ja sitä vähätellään Israelin julkisessa keskustelussa.
Kyse on globaalista uudelleen- linjautumasta.
Ja Israelin asemasta siinä kaikessa.
Olemme tottuneet ajattelemaan että olemme liberaali demokratia -
vihamielisessä ympäristössä.
Olemme liitossa USA:n ja lännen kanssa "pahan akselivaltoja" vastaan -
niin kuin George W. Bush asian muotoili, Iran, Pohjois-Korea jne.
Tämä on nyt muuttunut.
Liittolaisillamme eli amerikkalaisilla ja eurooppalaisilla -
on nyt täysin uusi peli meneillään.
Sota jyllää Euroopan sydämessä, -
ja Venäjästä on tullut hyökkääjä.
Siltä toki odotettiin sitä eikä sitä ole koskaan pidetty läheisenä liittolaisena.
Mutta se sai aikaan valtavan muutoksen.
Odotus on että Israel linjautuu täysin lännen kanssa.
Se kuitenkin kieltäytyi siitä.
- Se on iso muutos Israelin linjassa.
- Kyllä, mutta tätä ei tunnusteta.
Se olisi sopimatonta.
Jos päättäjiltä kysyttäisiin, -
ja tässä ei ole eroa väistyvän ja tulevan hallituksen välillä, -
he sanoisivat että olemme linjassa USA:n ja lännen kanssa ja sitä rataa.
Mutta mitä sanoista tekoihin tulee, -
Israel on vastahakoinen.
Emme auta Ukrainaa, suojelemme venäläisiä oligarkkeja...
- Autamme kyllä. - Ei huomattavalla tavalla.
- Siviilejä ainakin. - Ei siinä määrin kuin Ukraina odottaa.
Eikä mitä USA ja Eurooppa meiltä odottaa.
Ja mitä meidän pitäisi itseltämme odottaa.
Toinen asia on ylikeskusteltu Israelin mediassa.
Se on Iranin ja Venäjän välisten suhteiden syveneminen.
Meille sopii syyttää Irania ja nähdä tässä mahdollisuus.
Nyt voimme todistaa maailmalle että Iran ja Venäjä toimivat yhdessä.
Näin on kuitenkin ollut niin pitkään kuin voi muistaa.
Nyt Iran avustaa Venäjää niin, -
että se on entistä näkyvämpää eurooppalaisille ystävillemme.
Iranista on tullut suora uhka niiden näkemyksissä.
Tämä on Israelin näkökulmasta mahdollisuus, -
mutta mielestäni strategisesti ei niin isosti kuin hallitus sen esittää.
- Minulle tulee epämukava olo tämän kuuntelemisesta.
Melkein vähättelet Venäjän ja Iranin suhdetta.
Mutta ilman muuta siinä on ollut iso muutos.
Kun israelilaisena katsoo vuotta taaksepäin, -
siinä ei lopulta ollut kovin isoa koti- maista muutosta vaikka siltä vaikuttaa.
Hallitusten välinen linja ei juurikaan eroa toisistaan.
Venäjän ja Ukrainan sota on vaikuttanut -
Israelin politiikkaan.
Reuven, näetkö Venäjän ja Iranin näkökannat samalla tavalla?
Entä Kiinan ja Intian? Laajennetaan kuvaa miten sota vaikuttaa kaikkiin.
- Yritän sitoa nämä yhteen.
Alku oli vähän harhaanjohtava, mitään ei muka vuonna 2022 tapahtunut.
Israelissakin tapahtui kaikenlaista.
Moni liittyy siihen miten ymmärrämme monimutkaisia tilanteita.
Miten asiat kehittyvät vaikkapa palestiinalaiskonfliktissa.
Voidaanko sitä jatkaa loputtomiin?
Tänä vuonna on tajuttu mihin se on menossa ja se on iso asia.
Ukrainan sota ei ole vain sota muiden joukossa, se on jatkunut 8 vuotta.
Mutta tänä vuonna maailma heräsi siihen että se on muuttunut.
Sodankäynti ja teknologia on muuttunut.
Se on vuoden 2022 suurin asia, -
olemme tajunneet todellisuuden muuttuneen.
En menisi niin pitkälle kuin Eran, Israel on yhä USA:n liittolainen.
Mutta nyt Israel pelaa peliä kuten naapurinsa.
Kuten Saudi-Arabia tai Egypti. Se ymmärtää muita pelureita.
Olemme USA:n liittolainen, pieni maa, ja täällä on muita valtoja.
Niin kuin Netanjahu sanoo Venäjä on iso valta, jopa öykkäri, Syyriassa.
Meidän pitää huolehtia intresseistämme ja olla huolellisia.
Emme ole strategisesti liitossa heidän kanssa mutta olemme yhteydessä.
- Siinä on hämmästyttävä ero. Amir, sinä toit erilaisia asioita esiin.
Yksi niistä on vuoden 2022 dramaattisimpia.
Israel allekirjoitti ensimmäistä kertaa taloussopimuksen, -
ei rauhansopimuksen, -
vaan taloussopimuksen maan kanssa jonka kanssa se on sotatilassa -
eli meritalousaluesopimus Libanonin kanssa.
Onko se yksi tämän vuoden dramaattisimmista tapahtumista?
Oliko se jotain erilaista tänä vuonna?
- Väistän kysymyksesi... - ...kysymällä toisen kysymyksen?
- Laajennan näkökulmaa lyhyellä historiakatsauksella.
WTC-iskujen jälkeinen aika -
alkoi kun vuosi 2021 vaihtui vuoteen 2022.
Amerikkalaisissa sanomalehdissä oli sarjakuvia -
sanomalehtien kultaisina aikoina.
Nythän kukaan ei lue enää sanomalehtiä.
Ainakaan paperiversioita.
Niissä oli yleensä 31. joulukuuta tai 1. tammikuuta -
sarjakuvia vanhoista ukoista nojaamassa keppiinsä.
Se tarkoitti väistyvää vuotta.
Sitten kuvaan tuotiin vauva, joka symboloi uutta vuotta.
Monessa amerikkalaisessa kodissa muistetaan nämä vanhat piirrokset.
Vuosi 2021 päätti WTC-iskujen jälkeisen ajan -
Afganistanista vetäytymisen myötä.
Kun kahta viimeistä vuosikymmentä tarkastellaan, -
ensin oli Afganistaniin meno ja Irak. Sitten tuli Isis.
Isis, Isil tai Islamilainen valtio.
Sitten oli arabikevät.
Nämä kaksi asiaa soluttivat Venäjän Syyriaan.
Se auttoi Bashar Assadia.
Nyt Venäjän sotavoimat ovat siellä -
ja Israelin täytyy tulla toimeen sen kanssa.
Tämä on vaikuttanut myös Hizbollahin toimintaan Libanonissa, -
kaikkeen mitä alueella tapahtuu.
Libanon on hajonnut.
Siihen on monta syytä.
Sopimus jonka mainitsit -
kertoo uudesta taloudellisesta todellisuudesta, -
Välimeren luonnonvaroista, energiaturvallisuudesta, -
ja siitä että jopa viholliset oppivat rinnakkaiseloon -
tai tottuvat toisiinsa.
Hizbollah nähdään melko konservatiivisena toimijana, -
ainakin kaaosta ja anarkiaa parempana.
Israelin täytyy analysoida tilanne pohjoisella rajallaan.
Siellä on iranilaiset välikädet Syyriassa -
Syyrian valtiossa jota ei enää ole.
Sekä Hizbollahin alainen Libanon. Se ei varsinaisesti ole Iranin välikäsi -
mutta se koordinoi Iranin kanssa.
Jos tämä kaikki laitetaan yhteen USA:n välityksellä, -
ulkomaiset yhtiöt kuten Chevron ja Total -
eivät tule noin vain epävakaalle alueelle.
Vakuutusyhtiöt eivät suostu sopimuksiin niiden kanssa.
Joten tämä sopimus syntyi kun kaikki ymmärsivät -
sen olevan kaikkien intresseissä.
- Tästä pääsemme pienempään mutta meille tärkeään tapahtumaan.
Hamas jäi ensimmäistä kertaa jokakesäisen minisodan ulkopuolelle.
- Toista kertaa. Ensimmäinen oli 2021.
- Silloin se oli mukana. Se ei osallistunut 3-päiväiseen jihadiin, -
mutta se osallistui kuten Hizbollah Libanonissa.
Se oli kuin konservatiivinen elementti, joka pyrki hiljaisiin tuloksiin.
Siinä tapahtui jonkinasteinen muutos.
Ehkä olette eri mieltä tästä.
Kysynkin miten te näitte tuon tapahtuman, -
onko Hamasista tulossa vastuullinen tekijä Gazan kaistaleella?
Se ei ole ollut sitä 15-vuotisen Gazan johtamisensa aikana.
- Mielenkiintoista, kysymyksesi kuulosti siltä että Hamas on muuttunut.
Mutta moni Israelin tekosista sai aikaan sen että se nousi valtaan.
Sen toiminta on myös ylläpitänyt Hamasin valtaa.
Netanjahua kohtaan on esitetty kritiikkiä koska hän on sallinut -
miljardien dollareiden kulun Hamasille. - Tarkoitat Qatarin miljardeja.
- Kyllä. Oppositio muistutti kuinka Netanjahu vannoi kukistavansa sen -
ja silti hän antaa dollareita sille. Hän on ymmärtänyt että sillä on valta siellä
Hän haluaa vakautta Gazaan.
Israelilla oli mielenkiintoinen linja kun jotain tapahtui, -
jos joku villi ryhmittymä ampui vaikka yhdenkin raketin, -
Israel iskisi Hamasiin.
Retoriikkamme oli että Hamas on vastuussa ja kostamme sille.
Hyvin vanhanaikainen menetelmä.
Sitten me muutuimme.
Meille teki hyvää erotella tekijä kuten Palestiinalainen Islamilainen jihad PIJ.
Se helpotti kaikkia.
- Tämä vuosi sisälsi myös toisen suuren muutoksen -
Hamasin sivustakatsojan roolin lisäksi.
Se on vihaisen TikTok-sukupolven kasvaminen Länsirannalla.
Se on haaste Israelille. Onko tämä uutta vai entisen jatkumoa?
- Palestiinalaisareena tarvitsee syvällisen analyysin.
Siihen ei riitä että vastaa vain yhteen kysymykseen.
Me olemme jatkoajalla asian kanssa.
Olemme olleet jo pitkän aikaa.
Nyt tuo aika on loppumassa. - 2022 on lyhentänyt sitä.
- Lähitulevaisuudessa koko systeemi romahtaa, -
Oslon rauhansopimus, palestiinalais- hallinto, turvallisuusyhteistyö, -
kaikki tämä romahtaa tavalla tai toisella.
Kaikki mitä olemme nyt nähneet on alkusoittoa sille.
Yksi sen nuoteista on se mihin sinä viittasit.
Tietenkin palestiinalaisnuoret tarkkailevat ympärillä olevaa elämää.
Heitä kiinnostaa politiikka, oma tulevaisuus -
ja kansansa tulevaisuus.
Heille tarjottiin ennen kahta tiettyä strategiaa.
Yksi on neuvottelut kahden valtion mallista Israelin kanssa.
Se on kaikista käytännön syistä ja heidän näkökulmasta kuollut ajatus.
Toinen on Hamasin ja Islamilaisen jihadin (PIJ) jatkuva vastarinta.
Sekään ei ole osoittautunut menestyksekkääksi.
Siksi he ovat joutuneet tyrmistyksen valtaan.
Mikä puolue, kuka johtaja, mikä tie johtaa parempaan tulevaisuuteen?
Moni sanoo jo ettei sellaista tietä olekaan.
Minusta tämä on noiden välikohtausten taustamotivaationa.
Heidän haasteena on raivata uusi tie.
Israelin tulevasta hallituksesta ei ole tähän.
Väistyvä hallitus ei myöskään kyennyt siihen.
Israel luopui palestiinalaisten tulevaisuuden rakentamisesta, -
ja tavallaan myös omasta tulevaisuu- desta koska ne on kytketty toisiinsa.
Se ulkoistaa nämä asiat.
- Meidän etumme on että keskustelemme täällä Jerusalemissa.
Voimme aina tukeutua Raamattuun.
Raamattu kertoo sukupolvista.
Hänelle syntyi se ja se, ja sitä rataa.
Tässä on jotain. Raamatullinen sukupolvijakso on 20 vuotta.
Vuonna 2002 suoritettiin operaatio Suojakilpi.
Te olitte kaikki mukana siinä.
Sitä pidettiin aikansa mullistavana tapauksena.
Paitsi Israelin terrorismin vastaisessa taistelussa, -
mutta myös diplomatiassa sitä pidettiin uutena alkuna, -
presidentti Bushin ja kahden valtion mallin takia.
20 vuotta on kulunut ja uusi sukupolvi palestiinalaisia on noussut.
He eivät muista aikaisemman sukupolven opetuksia ja traumoja -
operaatio Suojakilvestä.
Abu Mazen eli Mahmoud Abbas -
on ollut 18 vuotta vallassa.
Jasser Arafat kuoli marraskuussa 2004.
Kyllä, aika lentää.
Abbas päättää ennemmin tai myöhemmin oman valtakautensa.
Sitten on kaaosta luvassa. Ehkä.
- Kun päätämme vuoden 2022 -
tunnistan samankaltaisuuksia, jatkuvuutta, -
tapauksia jotka ovat vaikuttaneet eri tavoin.
Lopulta mitään erityistä ei nouse, -
lukuun ottamatta maailman isoja tapahtumia, jotka vaikuttavat meihin.
Tässä kaikki tällä erää. Kiitos Reuven, Eran ja Amir.
Kiitos kaikille, shalom Jerusalemista!
Suomennos: Markus Nurmesniemi