JERUSALEM STUDIO
Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Bidenin hallinto on laittanut tulevan Netanjahun hallituksen varpailleen.
Se yrittää pitää oikeiston ja uskonnol- listen puolueiden vaalilupaukset, -
ja kantaa niiden seuraukset USA-suhteissa.
Siirtokuntatoiminta, alueliitokset, ylimitoitetut tappavat voimakeinot -
sekä muut kovaan palestiinalaislinjaan liitetyt toimet -
asettavat Netanjahun törmäyskurssille Bidenin ja demokraattien kanssa.
Samalla Pentagon vahvistaa siteitään Israelin puolustusvoimien (IDF) kanssa
Voivatko USA:n ja Israelin suhteet olla samalla ammatillisen lämpimät -
ja poliittisesti kylmät?
Aiheesta keskustelemassa eversti Miri Eisin, -
TV7:n Suurvallat pelissä -ohjelman panelisti, -
julkisdiplomatian, turvallisuuden ja tiedustelun asiantuntija -
Reichmamin yliopiston ICT:llä. - Shalom.
- Robert Silverman, Salem-opiston luennoitsija -
ja USA:n ulkoasiainhallinnon ammatillisen yhdistyksen -
entinen puheenjohtaja. - Mukava olla mukana.
- Studiossa TV7:n toimittaja ja Jerusalemin vartijat -
sekä Suurvallat pelissä -ohjelmien isäntä Amir Oren.
Israelin ja USA:n suhteet ovat aina olleet vahvat.
Toki niissä on ollut heilahtelua vuosien mittaan.
Näemmekö pohjakosketuksen suhteissa, -
mikäli valtaan astuva hallituksemme pitää vaalilupauksensa?
- Meillä on onni että vieraanamme on Miri Eisinin lisäksi -
ulkoasiainhallinnon veteraani Bob Silverman.
Hän on varmasti samaa mieltä siitä -
että ei ole tavallista olla odottamatta -
uuden hallituksen käynnistymistä.
Ja sitten pyrkiä dialogiin sen kanssa.
Nyt sen aikeita pyritään estämään jo ennen -
sen voimaantuloa.
On ilmeistä että ulkoministeri Blinken ja kumppanit -
ovat toimineet viimeisen reilun viikon aikana juuri näin.
Paljon asioita tapahtui. Tärkein oli Bidenin päätös -
puhua J Streetin tapahtumassa.
Se on liberaali juutalais- amerikkalainen ryhmä, -
toisin kuin AIPAC-lobbausjärjestö, joka on keskustaoikeistolainen.
Se oli ennen kaksipuolueellinen, -
mutta nyt sitä pidetään USA:ssa enemmän republikaanisena -
ja Israelissa Likudia lähellä olevana.
Biden puhui J Streetin edustustolle.
Se on viesti jo itsessään.
Hän laittoi puheessaan askelmerkit Israelin uuden hallituksen eteen: -
tee ja älä tee -lista.
Kahden valtion malli, -
keinot jotka sinä listasit, -
ei alueliitoksia, ei uutta siirtokuntatoimintaa jne.
Samalla kun fokus on linjapäätöksissä -
eikä henkilökemioissa, nähtiin ilmeinen yritys -
estää Betzalel Smotrichia pääsemästä puolustusministeriksi.
Sanottiin myös, että mikäli Itamar Ben-Gviristä tulee ministeri, -
joka ei nyt olisi sisäisen turvallisuuden ministeri -
vaan kansallisen turvallisuuden ministeri, -
rajapoliisin voimankäyttösääntöjä ei tule höllentää.
Tulen avaamisen kynnystä palestii- nalaisia vastaan ei tule höllätä.
Blinken nosti esiin myös Hady Amrin.
Hän on USA:n ulkoministeriön keskitason viranomainen.
Hänestä tulee ensimmäinen lähettiläs Palestiinaan.
Häntä nimitetään erityisedustajaksi.
Hän operoi Washingtonista käsin, -
ja tekee matkoja tänne.
Kunnes uusi pääkonsuli avataan itä-Jerusalemiin.
Tässä ollaan kehittelemässä törmäyskurssia -
Netanjahun hallituksen kanssa, -
mikäli hänen kumppanit painostavat vaalilupausten pitämiseen.
- Näyttää siltä pienemmällä tasolla.
Bidenin hallinto näyttäisi sekaantuvan tämän hallituksen muodostamiseen.
Haluan kuulla kantasi tähän, herra Silverman.
Jewish Insiderissa ja muissa lehdissä nähtiin -
USA:n Israel-suurlähettiläs Tom Nidesin lausunto.
Hän kertoi puhuneensa Netanjahun kanssa useaan otteeseen -
viimeisimpien parlamenttivaalien alla.
Hän ilmaisi huolensa Israelin puolustusministeriöstä, -
niin kuin Oren sanoi.
Heitä huolettaa se että siellä istuisi puolustusministeri -
joka olisi ei-toivottu henkilö USA:n mielestä.
Onko tämä todennäköistä?
- En usko, Jonathan.
Sekä USA:lla että Israelilla on ammattilaisia, -
jotka tietävät kuinka suhteita hoidetaan.
Tartun Amirin mainitsemiin huomiomerkkeihin, -
mutta tämä on melko tavallista.
USA:n sekaantuminen Israelin politiikkaan ei ole uutta.
Muistan kun suurlähettiläs Martin Indyk tuki julkisesti Shimon Peresiä -
pääministerin paikalle 1996.
Peres hävisi kisan Netanjahulle.
Eli tämä ei ole uutta.
Israelilaiset vastaavat toki samalla mitalla ajoittain.
Näimme tämän kun pääministeri Netanjahu matkasi USA:han -
opposition pyynnöstä, hän puhui kongressille republikaanien pyynnöstä.
Tämä tapahtui Obaman hallinnon aikana.
Molemmat puolet pelaavat toistensa politiikan kanssa, se on normaalia.
Israelin muodostuvan hallituksen kanssa on joitain ongelmia.
Luin ulkoministeri Blinkenin J Street -lausunnon -
ja näen sen eri lailla kuin Amir.
Blinken aloitti korostamalla suhteidemme jatkuvuutta.
Netanjahu oli pääministeri koko kahdeksan vuoden ajan -
kun Obama oli presidentti.
Hän tietää miten toimia amerikkalaisten kanssa.
Hän johtaa Israelin ulkopolitiikkaa.
Hän tekee sen selväksi.
Hän ei täysin hallitse koalitiokumppaneitaan, -
kyse on demokratiasta, ja siitä tulee mielenkiintoista.
Mutta hän tietää kuinka käsitellä koalitioita.
Hän johtaa kumppaneita etenkin USA-suhteissa.
Blinken korosti vahvoja sotilaallisia siteitä, -
mutta jo Obaman aikana allekirjoitettiin 10 vuoden aiepöytäkirja.
Se mahdollisti 3,3 miljardin dollarin vuosittaisen aseavun.
Blinken puhui myös tästä.
Bidenin hallinto on ottanut ilolla vastaan Abrahamin rauhansopimukset.
Nyt niiden alla on aloitettu Negevin huippukokoukset.
USA johti sitä maaliskuussa. Siellä oli Marokko, Bahrain, Arabiemiirit, -
Egypti ja Israel. Mielenkiintoista ettei Jordania ollut siellä.
Blinken kertoi J Streetille että Negevin kokoukseen panostetaan.
Joten siinä on jotain positiivista.
Negatiivista on avaus Jerusalemin tilanteesta, -
idea palestiinalaisten konsulaatista Jerusalemin sydämessä.
Mutta se ei tule toteutumaan.
USA ei tunnusta palestiinalaista valtiota.
Silloin ei voi akkreditoida diplo- maatteja, jos valtiota ei tunnusteta.
Diplomaatit jotka työskentelevät palestiinalaisasioissa -
ovat akkreditoituja Israelin valtion alaisuuteen.
He eivät ole palestiinalaishallinnon alaisia.
He nauttivat vieraanvaraisuudesta, diplomaattisesta koskemattomuudesta
ja kaikista etuoikeuksista, jotka on myönnetty Israelin valtiolle.
Kaikki Israelin, myös Jair Lapidin, hallitukset, -
sanoivat ei konsulaatin perustamiselle Jerusalemiin.
Palestiinalaishallinnon konsulaatille kuuluu toinen paikka.
- Tämä on hyvin mielenkiintoinen tieto.
Tästä on harvoin puhuttu.
Kun Israel miehitti itä-Jerusalemin vuonna 1967, -
se löysi pääkonsulaatin, joka oli akkreditoitu Jordanian hallitukselle.
Blinken mainitsi että ensimmäinen konsulaatti...
Anteeksi, tarkoitin Hady Amria.
Hän sanoi että jo 1800-luvulla -
heillä oli konsulaatti Jerusalemissa.
Joten mitä tapahtui ennen vuotta 1967?
Kenelle diplomaatit olivat silloin akkreditoitu?
- Hyvä kysymys. Vastaamiseen tarvitaan USA:n politiikan tuntemista.
USA ei koskaan ole tunnustanut Jordanian suvereniteettia Jerusalemiin
tai Israelin suvereniteettia siihen.
Se on tunnustanut marraskuu 1947 YK:n suunnitelman, -
jonka mukaan Jerusalem on kansainvälinen kaupunki.
Tämä oli USA:n linja myös silloin kun minä palvelin konsulaatissa -
1990-luvulla.
Pidimme kysymystä Jerusalemista osapuolten ratkaistavana asiana.
Pidimme samalla kiinni vanhasta konseptista -
jonka mukaan Jerusalem kansain- välistetään ja YK hallitsee sitä.
No, se ei koskaan tapahtunut.
Käytännössä USA:n diplomaatit, myös minä 90-luvulla, -
akkreditoitiin Israelin valtion alaisuuteen.
Se oli todellisuus ja se on sitä yhä.
Kahden puolueen kongressi -
kehotti hallintoa kauan aikaa sitten muuttamaan tuota käytäntöä -
ja tunnustamaan Israelin suvereniteetti koko Jerusalemiin.
Kongressi hyväksyi lain joka mahdollisti sen.
Se antoi presidentille vastuuvapauslausekkeen tästä.
Jokainen presidentti on käyttänyt sitä puolivuosittain.
Kunnes Trump tuli ja lopetti sen käytön.
Hän muutti suurlähetystön Jerusalemiin.
Näin tunnustetaan kentän todellisuus.
- Herra Silverman, otetaan eversti Eisin mukaan keskusteluun.
Ohjelma on jo yli puolivälin.
Samalla korostan että ulkoministeri Blinken -
totesi USA:n pitävän jatkossakin Jerusalemia Israelin pääkaupunkina.
Samalla hän sanoi että pitää tunnustaa palestiinalaisten -
suhde Jerusalemiin.
Lopulta hän korosti kansainvälisestikin tavoiteltua -
kahden valtion mallin tarvetta.
Eversti Eisin, miten näet tämän?
Toisaalta tunnustetaan kentän tilanne, -
ja siitä erillisen narratiivin, -
ja sitten pyritään saavuttaa asioita joihin USA pyrkii.
Miten tämä kaikki asettuu Israelin tulevan hallituksen linjaan?
Se ei tunnusta ensimmäistä asiaa lukuun ottamatta mitään muuta.
- Tämä keskustelu on hyvin mielenkiintoinen.
Israelilaiset eivät yleensä puhu Jerusalemista.
Ei ainakaan niin kuin USA:ssa.
Bob puhui hyvin varovaisesti.
Jerusalemista puhuttaessa kannattaa muistaa, -
950 000:sta asukkaasta yli kolmannes itäjerusalemilaisista -
ei ole Israelin kansalaisia, vaikka asuvatkin maassa.
Kun puhutaan Blinkenista, Bidenista ja demokraateista, -
kun puhutaan Yhdysvalloista, -
heidän pitää tunnustaa että tuo kolmannes eli noin 350 000 henkeä -
ovat ilman statusta.
Sanon tämän selkeästi.
Tulevassa hallituksessa on yksi tai kaksi -
hyvin keskeistä ministeripaikkaa. Emme tosin tiedä vielä lopputulosta -
mutta niihin ehdolla olevat ovat selkeästi ilmaisseet puolueissaan -
etteivät tunnusta noiden 350 000 ihmisen minkäänlaista statusta.
Tässä on kasvava kuilu.
Kuilusta puhuttaessa ja teidän J Street -siteerauksia kuunnellessa -
tehkäämme selväksi: kyse ei ole vain diplomatiasta ja linjavedoista.
Tässä on kyse myös julkisuusdiplomatiasta.
USA ja etenkin presidentti Biden -
ymmärtää Israelin turvallisuuskysymykset.
Jerusalemin keskeisyys siionismille ymmärretään.
Mutta julkisuusdiplomatiassa kasvava kuilu, -
siinä että tunnustetaan palestiinalaisten puoli, -
ymmärretään että pelkästään Jerusalemissa on satoja tuhansia, -
eikä kaikkia ole edes mainittu, joilla on haastavat statukset.
Nämä ovat julkisuusdiplomatian asioita, ja kuilu kasvaa.
Nämä eivät välttämättä ole hallitusten linjauksissa, -
mutta nämä muokkaavat sitä miten ihmiset näkevät Israelin -
ja tulevan hallituksen. Odotan sitä mitä terminologiaa se käyttää -
palestiinalaisasioissa.
Israelilaiset eivät kutsu palestiina- laisareenaa Palestiinaksi.
Tässä on jo kuilu israelilaisten -
ja joidenkin USA:n demokraattiedustajien välillä.
J Street puhuu Palestiinasta.
Puhumme aukoista joita ei ole vain linjassa ja diplomatiassa -
mutta myös julkisuusdiplomatiassa.
Siellä on paljon haasteita edessä.
Useimmat israelilaiset eivät tunnusta tätä kasvavaa kuilua, -
etenkään uusi hallitus, joka on ollut avoin sen omasta linjasta.
Sillä ei ole merkitystä olenko samaa mieltä sen kanssa vai ei.
Se on ollut selkeä Jerusalemia, Jerushalajimia koskevassa linjassaan.
Kun puhutaan kaupungin tulevaisuudesta -
tai palestiinalaisten tunnustamisen puutteesta, -
tulemme näkemään kuilujen kasvavan.
- Aivan. Herra Oren, haluan kuulla myös sinun kantasi tähän.
Tarkastellaan geostrategista maisemaa.
USA on tietyssä määrin voitolla Kiinaan ja Venäjään nähden.
Sillä on vankka kumppaneiden ja liittolaisten verkosto ympäri maailman.
Israel on ainutlaatuinen tässä yhtälössä.
Se on selkeästi USA:n rinnalla Lähi-idässä.
Onko tämä asetelma vieraantumassa?
Jos ajatellaan sitä mitä tapahtui Obaman hallinnon aikana, -
jolloin se vieraannutti Egyptin hallinnon läheltään.
Se kääntyi etsimään kumppaneita muualta.
Egyptin ulkoministeri Sameh Shoukry korosti -
ettei maa pane kaikkia munia enää samaan koriin.
Osa USA:n korissa olleita munia laitettiin Venäjän ja Kiinan koriin.
- Israelilla ei ole kiinalaista tai venäläistä vaihtoehtoa.
- On, mutta se ei harkitse niitä.
- Vastapuoli ei välttämättä antaisi vastalahjaa.
Joten sillä ei ole väliä, vaikka teoriassa se olisi mahdollista.
Israelilla on dekonfliktimekanismi voimassa Venäjän kanssa Syyriassa.
Mutta sen lisäksi että se välttelee törmäyskurssia Venäjän kanssa siellä -
eikä tue Ukrainaa liikaa, -
se toimii vain niin kuin USA:lle sopii.
Asetit esittelyssäsi rinnakkain ammatillisen ja poliittisen.
Jos USA:n puolustustahoja tarkastellaan ammatillisesti, -
se arvostaa ja ihailee israelilaisia kollegojaan.
Israelin puolustusvoimia (IDF) ja tiedusteluyhteisöä.
Ehkä ei ole toista yhteisöä, -
ehkä britit tai australialaiset, jopa saksalaiset, -
mutta Israelilla ei ole kilpailijoita, -
mitä USA:n puolustus- ja tiedustelu- yhteisön antamaan arvonantoon tulee.
Mutta kaikkien hallintojen kaksi huipputasoa -
nimittää presidentti.
He toteuttavat presidentin linjaa.
Meillä on tästä tuore oppitunti.
Se on Obaman hallintokauden loppuajoilta.
Netanjahu meni silloin Washingtonin Capitol Hilliin -
ja toimi istuvaa presidenttiä vastaan.
Pentagonin ja IDF:n päämajan väliset suhteet -
jäädytettiin presidentin määräyksestä.
Sama voisi toistua nytkin.
- Eversti Eisin, kysyn sinulta.
Onko poliittisella ja osallistuvalla näkökulmalla eroa?
Israelin puolustustahot ovat meille äärimmäisen tärkeät, -
etenkin tällä seudulla.
Kykeneekö se pysyä erossa politiikasta?
- En tiedä pysyykö se erossa, -
mutta uskon että sillä on tärkeä osa jatkuvuudessa.
Kyse ei ole ainoastaan ihailusta, -
vaihdamme ammatillista osaamista keskenämme, -
ja syvennämme sitä. Sitä on tehty noiden kahdeksan vuoden aikana -
kun Obama oli johdossa.
USA ja Israel saavuttivat läheisen tason -
turvallisuus- ja tiedusteluyhteistyössä.
Sellaista ei ole muilla mailla.
Suhteissa voi olla rinnakkaisia tasoja, ja ne voivat olla ammatilliset, -
tiettyjen linjausten sisään rajattuja.
Minulle tämä voi riittää, mutta miten se vaikuttaa ulkopuolisiin asioihin.
Me tulemme ammatillisesti toimeen ja tiedämme miten toimia yhdessä.
Mutta jos annetaan presidentillinen määräys, se muuttaa asian.
Silloin huolestuisin. Mutta en ole Bidenista huolissani.
Biden seisoo perustana olevan tuen takana.
Riippumatta siitä mitä Israelin uusi hallitus tekee.
Tässä vallitsee yhteisymmärrys enkä näe sen muuttuvan.
- Vahvistan sitä mitä Miri sanoi.
Koska Israelilla on paljon annettavaa USA:lle, -
näillä alueilla, niissä pätee vastavuoroisuus.
Israel ei ole ainoastaan saamapuolella.
- Totta. Mm. Israelin Rautakupoli- ja Rautanuoli -järjestelmät -
ovat haluttua kalustoa maailmalla.
Myös tiedustelu.
Myös yhteisoperaatiomme ja -projektimme USA:ssa ja Israelissa.
Herra Silverman, katsotaan USA:n näkökulmasta asioita.
Voiko nykyinen hallinto muuttaa kantaansa -
Israelin tukemisen suhteen?
Sillä on ollut haasteita täydentää Rautakupolin ammuksia.
Toimitusviivästykset olivat ennennäkemättömiä.
- Kyllä, mutta pitää muistaa että kongressi runnoi lopulta läpi -
500 miljoonan dollarin lisätäydennyksen -
Rautakupoli-järjestelmälle.
Minä keskityn enemmän jatkuvuus- näkökohtiin.
Konteksti tässä on se, että USA on kiireinen muualla.
USA:n ulkopolitiikan ykkösasia on nyt Ukraina.
Venäjän hyökkäys Ukrainaan.
Kakkosena tulee Kiina-suhteiden hoitaminen.
Lähi-itä putoaa kaukaiseksi kolmoseksi.
Bidenin hallinnolla ei tule riittämään halua haastaa Israelia.
He kurottautuvat julkisuus- diplomatian saralla -
palestiinalaisten suuntaan.
He nimittivät erityisedustaja Hady Amrin palestiinalaisten hyväksi.
Hän keskittyy palestiinalaisten olojen parantamiseen.
En usko että (konsulaattisuunnitelma) menestyy, -
koska yksikään israelilaishallitus, ei Jair Lapidin -
saati Netanjahun hallitus auktorisoi toimimattoman järjestelmän, -
jossa keskellä Israelin pääkaupunkia seisoisi palestiinalaisten konsulaatti.
Se ei tule tapahtumaan.
Ja me hoidamme Jerusalem- suhteemme jännitteistä huolimatta.
Itä-Jerusalemin 300 000 asukkaalla on statuksensa.
He ovat pysyviä asukkaita ja heillä on tie kansalaisuuteen.
Tiedän palestiinalaisia joista on tullut israelilaisia.
Tunnen joitain. Tiedän israelilaisia lakimiehiä joiden tehtävänä on -
auttaa palestiinalaisia kansalaisuuden hakemisessa.
Se vie aikaa kuten kaikki Israelin byrokratiassa -
mutta se tie on olemassa.
Jerusalemin tilanne on melko vakaa -
ja se edellyttää Israelin jakamatonta kontrollia siitä.
- Loppulause? - Anteeksi?
- Keskitytään jatkuvuuteen.
Jätetään osa hälystä huomiotta, koska joka hallituksessa on elementtejä -
jotka eivät ole muualla suosittuja.
Myös USA:ssa. Mutta keskitytään jatkuvuuteen.
- Eversti Eisin?
- Tarkastelemme myös tekoja, emme vain sanoja.
Sanat ovat julkisuusdiplomatiassa, ja siellä kuilut kasvavat.
- Herra Oren?
- Mitä sotilaalliseen näkökulmaan tulee, -
ja tämä on jatkuvuuden linja, USA:n hallitus on aina -
auttanut Israelia puolustamaan itseään.
Eli Israelin puolustusvoimia.
Mitä hyökkäystoimiin tulee, oli kyse Iranista tai joku lähempänä, -
USA ottaa juridisemman lähestymistavan.
Israelin kädet eivät ole silloin niin vapaat.
- Aika näyttää miten asiat kehittyvät.
Mutta siihen saakka, kiitos herra Silverman, eversti Eisin -
ja herra Oren.
Kiitos myös katsojillemme. Nähdään ensi kerralla.
Shalom.
Suomennos: Markus Nurmesniemi