Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Olen Erin Viner ja tuuraan Jonathan Hesseniä.
Puhumme Lähi-idän energiasta ja energiapulasta.
Lähi-itä tunnetaan uskonnollisesta ja kulttuurisesta keskisyydestään -
mannerten ja merenkulkuväylien välissä, -
mutta ennen kaikkea se tunnetaan öljystään.
Sen kysyntä on kasvanut teollisuus- ja kuljetusalojen ansiosta.
Öljy on yhä kuningas, mutta sen rinnalla kruununprinssi, maakaasu, -
on siirtymässä keskiöön esimerkiksi Israelin ja Egyptin, eri maaryhmien -
ja Lähi-idän tuottajien ja eurooppalais- asiakkaiden välisissä sopimuksissa.
Nyt kun energiasta on pulaa ja Ukrainan-sota pahentaa tilannetta, -
mitkä ovat Lähi-idän energiavarantojen ja -hankkeiden näkymät?
Aihetta analysoimassa on Amir Foster Keski-Israelista.
Hän on Israelin maakaasukauppaliiton toimitusjohtaja.
Hei, Amir. Kiitos, että tulit! - Hei ja kiitos.
Mukana on Prahasta Atlantin neuvoston vanhempi tutkija, -
suurlähettiläs Matthew Bryza.
Hei, suurlähettiläs. Tervetuloa mukaan. - Hei! On ilo olla mukana.
Ja kuten aina, studiossa on analyytikkomme Amir Oren, -
joka juontaa eräitä ohjelmia. Kiitos, että olet aina mukana.
Kiitos, Erin. - Aloitetaan sinusta, Amir.
Onko jonkinlainen historiallinen Lähi-idän yhtenäisyys odotettavissa, -
nyt kun kaikki osallistuvat tehtävään -
toimittaa vaihtoehtoista energiaa kärsivään Eurooppaan.
Useimpia historian tapahtumia ei ole voitu ennustaa, -
vaan ne on todettu jälkeenpäin väistämättömiksi, -
vaikkei niitä ollut osattu aavistaa.
Sen sijaan että pohtisimme profetioita, -
voimme keskittyä faktoihin kentällä ja maan alla, -
erityisesti merenpinnan alla.
Energia ei ole vain mainitsemasi elinehto -
vaan koskettaa myös turvallisuutta ja diplomatiaa.
Energianlähteiden ja -kuljetustapojen turvaaminen -
on elintärkeää jokaiselle valtiolle -
ja koko USA:n johtaman lännen puolustukselle, -
kun USA kilpailee Kiinaa ja Venäjää vastaan.
Lähi-idässä sekä Levantin alueella että Persianlahdella -
on energiaongelmia.
Libanonin tilanne on vakava.
Sillä riittää tuskin lainkaan sähköä -
asukkaille, sairaaloille ja muille elintärkeille palveluille.
Sen lisäksi Libanon kiistelee Israelin kanssa -
eräästä Välimeren luonnonvaraesiintymästä.
Toisaalta, kuten mainitsit, on saatu aikaan ennenkuulumaton sopimus, -
joka tosin on pikemmin symbolinen kuin konkreettinen.
Vieraamme puhunevat siitä tarkemmin.
Kyse on Israelin ja Egyptin välisestä sopimuksesta -
eurooppalaisten kuluttajien kanssa.
Vielä on liian varhaista ylistää sopimusta uraauurtavaksi, -
koska vietävä maakaasumäärä on pieni, -
varsinkin kun tuottoa verrataan Euroopan tarpeeseen.
Silti se on hyvä alku.
Kiitos. Se oli valaisevaa.
Suurlähettiläs Bryza, entä muut Lähi-idän maat, -
kuten Turkki, Azerbaidžan, jossa toimit USA:n suurlähettiläänä, -
tai pohjoinen Irakin Kurdistan?
Toimivatko nekin ajan myötä energianviejinä Eurooppaan?
Toimivat ne. Azerbaidžan vie jo kaasua Eurooppaan -
pitkin monimutkaista putkea, joka kulkee Kaspianmereltä -
Azerbaidžanin, Georgian ja Turkin läpi ja yhdistyy toiseen putkeen, -
joka kulkee Kreikan ja Albanian läpi Adrianmeren kautta Italiaan.
Putkea pitkin viedään kuusi yksikköä -
eli 6 miljardia kuutiometriä kaasua Turkkiin -
ja 10 yksikköä Italiaan ja muualle Eurooppaan.
Eurooppa toi Venäjältä 155 yksikköä kaasua viime vuonna.
Eli 10 yksikköä Venäjän 155:stä tuodaan jo nyt Azerbaidžanista.
Israelin, Egyptin ja EU:n uudella sopimuksella -
tuodaan kaksi yksikköä kaasua Eurooppaan.
Kuten Amir sanoi, määrä on toistaiseksi pieni.
Se on kuitenkin ennakkotapaus. Toivottavasti määrä kasvaa.
Israelilaisen kaasun loogisin reitti Eurooppaan -
olisi merenalainen putki Turkkiin.
Väliin kuitenkin tulevat joko Kyproksen tai Libanonin ja Syyrian aluevedet, -
mikä on poliittinen ongelma.
Lisäksi Pohjois-Irakissa on valtavasti maakaasua, ja samoin Iranissa.
Maailman toiseksi suurin kaasuesiintymä sijaitsee Iranissa.
Kaasun kuljetus niistä maista Turkkiin ja sieltä Eurooppaan -
törmää poliittisiin haasteisiin.
Neljänneksi suurin esiintymä sijaitsee Turkmenistanissa.
Jotta kaasua saataisiin muillekin kuin Kiinan ja Venäjän markkinoille, -
pitäisi rakentaa putki Kaspianmeren halki, -
minkä Venäjä ja Iran ovat estäneet.
Azerbaidžan, Iran ja Turkki käyvät kiivaita neuvotteluja -
turkmenistanilaisen kaasun tuomisesta Iranin kautta -
Azerbaidžaniin, Turkkiin ja Eurooppaan.
Kiehtovaa! Foster, kertoisitko lisää -
tästä historiallisesta yhteisymmärryspöytäkirjasta, -
jonka ensimmäisen osion Israel, Egypti ja EU ovat juuri allekirjoittaneet?
Kerron toki. Lähdetään siitä, -
että maakaasuala erityisesti Israelissa -
on lähtenyt liikkeelle ihmisistä, joilla on unelma.
Unelma tarjota puhdasta, turvallista energiaa Israeliin.
Kun löysimme kaasua paljon enemmän kuin itse tarvitsemme, -
aloimme turvata puhdasta energiaa myös naapurimaillemme.
Nykyään 80 prosenttia Jordanian sähköstä -
tehdään Israelin maakaasusta.
Israel on kaikkein tärkeimpiä -
Egyptin energiavarmuuden elementtejä.
Israelin, Egyptin ja EU:n yhteisymmärryspöytäkirja on tärkeä, -
koska nähdäkseni se on ennen kaikkea EU:n julkilausuma, -
että EU pitää Lähi-itää hyvin tärkeänä maakaasuvarmuudelle -
ja energiantoimitusvarmuudelle Eurooppaan.
Toimitettava määrä on tällä hetkellä toki pieni.
Seuraava askel otetaan, -
kun Leviathan-kaasukentällä käynnistetään -
sen kehityksen toinen vaihe.
Sen myötä saamme lisää tuotantokapasiteettia.
Sitten on pari vaihtoehtoa.
Voimme kuljettaa kaasua Turkin kautta Eurooppaan, -
mikä ei ole kaikkein helpoin toimitusvaihtoehto, -
mutta se on hyvin taloudellinen vaihtoehto.
Toinen vaihtoehto on kannattavampi:
merenalainen putki suoraan Egyptin kaasunnesteytyslaitoksiin.
Sitten saamme toimitettua paljon enemmän maakaasua Eurooppaan.
Heillä on kaksi nesteytyslaitosta, joiden käyttöaste on hyvin matala.
Tämä hanke voi olla nopea toteuttaa, -
koska tarvitsemme vain merenalaisen kaasuputken -
ja kakkosvaiheen laajennustyön Leviathanilla.
Liikkeelle ei lähdetä nollista. Se onnistuu parissa―kolmessa vuodessa.
Aioin juuri kysyä, kuinka pian se toteutuisi. Tuo on nopeaa.
Kukaan ei ole maininnut Qataria.
Saanen ohittaa kysymyksen ja mainita, -
millainen vaikutus tämän päivän aiheellamme on -
sotilasdoktriiniin ja -käytäntöön. - Ilman muuta.
Kautta historian sotilastaito on koostunut yhdistelmästä:
maavoimista ja merivoimista.
Jos puhuttiin mannerkampanjoista, käytettiin maavoimia.
Jos tahdottiin suojella kauppareittejä -
tai tutkia uusia markkinoita, tarvittiin merivoimia.
Öljyn myötä merivoimat alkoivat tarvita petrolia omiin tarpeisiinsa.
Hyvä huomio. - Viime vuosikymmenien aikana -
merivoimien merkitys on vähentynyt.
Suuria meritaisteluita ei ole nähty, -
ei mitään Midwayn tai Trafalgarin taistelun kaltaista.
Nyt kuitenkin tämä aihe, -
kaasuputket ja laivaus, -
nestekaasun kuljetus sun muut, -
ovat nostaneet merivoimat yhtä merkittäviksi kuin ennen.
Merivoimien pitää suojella energiavarantoja, -
itse kaasunporauslauttoja, kuten Leviathania ja Tamaria, -
ja kaasun kuljetusta etsintäkohteista -
tuotantolaitoksiin ja niistä kuluttajille.
Niinpä näemme luultavasti...
Tämä liittyy myös Persianlahden maihin, kuten Qatariin, -
Näemme luultavasti merkittävän muutoksen -
merivoimien merkityksessä myös Israelissa.
Merivoimat ja diplomatia. Suurlähettiläs Bryza, -
voiko tämä johtaa suhteiden normalisointiin -
esimerkiksi Israelin ja Qatarin välillä? Nyt suhteita ei ole.
Tuoko energia-ala entisiä vihollisia lähemmäs toisiaan?
Qataria tuskin, koska Qatar toimittaa nestekaasua suoraan Eurooppaan.
Qatar ei ole tässä järjestelyssä mukana.
Järjestely auttaa takuuvarmasti Egyptin ja Israelin välisiä suhteita.
Trumpin kauden Abraham-sopimuksilla on yhä eräänlaista heijastevaikutusta.
Sopimus auttoi normalisoimaan Israelin suhteet neljään arabimaahan.
Egypti ei ole sopimusosapuoli, mutta sen suhteet ovat parantuneet Israeliin.
Samaan aikaan Turkin suhteet parantuvat.
Israelin kanssa on toivoa suhteiden palauttamisesta.
Toivon mukaan maat nimittävät myös suurlähettiläät.
Jair Lapid suunnitteli ulkoministerinä matkaa Turkkiin, -
mutta nyt kun Israelin politiikka on päälaellaan, se ei välttämättä toteudu.
Presidentti Herzog on käynyt Turkissa. Ne suhteet lämpenevät.
Maakaasu ja mahdollinen putki Turkkiin -
kruunaavat suhteiden lämpenemisen.
Israel on yrittänyt hyödyntää mahdollisuutta viedä maakaasua -
diplomaattisena välineenä parantaa suhteitaan.
Israel on toimittanut maakaasua Jordaniaan vuodesta 2016 asti -
sekä Egyptiin vuodesta 2018 asti maaputkea pitkin.
Israel todellakin aikoo hyödyntää ja hyödyntääkin jo maakaasuvientiä -
suhteidensa parantamiseen Lähi-idän maihin.
Foster, olemme puhuneet kehityksestä ja infrastruktuurin rakentamisesta.
Puhutaan ratkaisevasta tekijästä.
Amir on aiemmin huomauttanut, -
että amerikkalaiset maksavat viisi dollaria tankista bensiiniä...
Gallonasta bensiiniä.
Aivan. Se vastaa kymmentä dollaria Israelissa.
Foster, milloin tämä näkyy israelilaiselle kuluttajalle?
Milloin elinkustannuksiin on odotettavissa helpotusta?
Puhuitte ensinnäkin öljystä, että se maksaa viisi dollaria gallonalta.
Israelissa maakaasun hinta on nyt maailman edullisin. - Hyvä huomio.
Muistaakseni maakaasun hinta on noin puolet siitä, -
mitä se maksaa USA:ssa.
Ennen maakaasu oli edullisinta USA:ssa.
Israel kestää erinomaisesti maailman energiakriisejä.
Öljyn hinta on tietysti oma lukunsa, mutta sähkön hinta... - Totta.
Emme juurikaan tunne maailman energiakriisiä nahoissamme.
Nykyään maakaasun keskihinta on noin 4,6 dollaria Israelissa.
Euroopassa se on noin 30 dollaria.
USA:ssa noin 9 dollaria.
Ihmeellistä, että meillä on tällainen kyky pitää hinta matalana Israelissa.
Energiaministeriön laskelmien mukaan -
säästimme energialakialoitteilla -
65 miljardia sekeliä pelkästään vuonna 2021.
Vuonna 2022 ennustetaan vielä enemmän säästöä.
Se johtuu siitä, että maakaasu on halpaa ja vaihtoehdot paljon kalliimpia.
Tahdon todeta toisen asian Lähi-idästä.
Meillä on valtavasti potentiaalia -
löytää lisää maakaasua Israelissa ja Lähi-idässä.
Menestyksen salaisuus on yhteistyössä eteneminen -
muiden Lähi-idän maiden kanssa, -
kuten Egyptin, Jordanian ja ehkä myös tulevaisuudessa Libanonin kanssa.
Kyproksen kanssa on tietysti kuljettava käsi kädessä varojen kehittämisessä.
Maakaasu on erittäin tärkeä hyödyke -
seuraavien 20 vuoden tai jopa 50 vuoden aikana.
Meidän on kuljettava käsi kädessä kaikkien alueen maiden kanssa, -
jotta kaikki hyötyvät yhteistyöstä.
Katsojille on syytä todeta, -
että Fosterin yllä näkyvässä logossa lukee "Maakaasuliitto" hepreaksi, -
jos joku ihmetteli logon merkitystä. - Mukavaa, että selitit asian.
Tahtoisin kysyä sinulta Euroopasta. Suurlähettiläs taisi mainita sen.
Venäjä toimitti ennen 155 yksikköä kaasua Eurooppaan.
Euroopalle muodostuu valtava pula.
Jos Israel auttaa täyttämään sitä tyhjiötä, -
vaarantaako se Israelin ennestään hatarat suhteet Venäjään?
Venäjä on kärsinyt paljon, jos on.
Se näyttäisi onnistuneen taklaamaan ongelmiaan myymällä öljyä.
Jos Venäjä on kärsinyt, se on johtunut siitä, -
että muut vallat saavuttivat etuja sitä vastaan.
Israel on sillä kentällä hyvin pieni tekijä.
Kun nostit tämän aiheen esille, -
tulit viitanneeksi kansallisten ja kaupallisten intressien yhtymiseen.
Maakaasu itsessään on kansallista, -
sillä se sijaitsee aina -
jonkin valtion talousvyöhykkeellä, -
ja sitä pitää suojella merivoimilla, joka on kansallinen laitos.
Siitä huolimatta maakaasun etsintä, tuotanto ja myynti -
kuuluu osakeyhtiöiden tehtäväksi kaupallisina hankkeina.
Olemme esimerkiksi nähneet Chevronin...
Egyptistä. - ...Israelin markkinoilla.
Yhtiöillä on tietysti omat taloudelliset intressinsä ja laskelmansa, -
kuten vakuutusten hinnat, mikäli Lähi-itä on epävakaa.
Ne kaikki osallistuvat asiaan.
Jos muita yhtiöitä ei tule Israeliin, -
mitään niistä hyödykkeistä, joita Foster lupaisi, -
ei voida käyttää.
Tämä kaikki viittaa tarpeeseen, -
että kaikkien alueen maiden on vakautettava tilannetta -
ja edistettävä rauhaa tai edes normalisointia, -
jotta kaupalliset toimijat katsovat turvalliseksi -
tulla etsimään luonnonvaroja.
Se on totta. Kiehtovaa!
Suurlähettiläs Bryza, uskotko, että taloudelliset seuraukset...
Putin ei odottanut, että Eurooppa reagoisi näin voimakkaasti -
Venäjän helmikuiseen hyökkäykseen Ukrainaan.
Koska hyökkäys aiheutti niin laajan ykseyden ja taloudelliset seuraukset, -
painostaako se Putinia solmimaan tulitauon?
Putin teki pahan virhearvion Euroopan reaktiosta, mutta sen ymmärtää.
Putinhan oli jo hyökännyt Ukrainaan vuonna 2014 -
ja liittänyt Krimin laittomasti Venäjään.
Vuonna 2008 hän hyökkäsi Georgiaan.
Venäjän joukot miehittävät yhä 20 prosenttia maasta.
Lännen reaktio oli vaisu.
Venäjälle asetettiin käytännössä olemattomat seuraukset.
Vuonna 2014 EU:n ja USA:n asettamat pakotteet olivat keveitä.
Putin teki virhearvion, koska vaikutti siltä, ettei se joudu maksamaan.
Toinen kysymys koskee pakotteiden vaikutusta.
Toistaiseksi Venäjä rämpii eteenpäin.
Pakotteet alkavat vaikuttaa vasta ajan myötä.
Ne aiheuttavat Venäjän talouteen 8―10 prosentin taantuman.
Ukrainan talous heikentynee Venäjän hyökkäyksen takia -
45 prosenttia tänä vuonna. Venäjä ajaa Ukrainaa köyhyyteen.
Kukaan ei uhannut Venäjää. Se hyökkäsi Ukrainaan, kuten Hitler.
2. maailmansodassa Hitler hyökkäsi Puolaan ja Ukrainaan provosoimatta.
Venäjä maksaa hinnan ajan myötä, -
varsinkin energiasektorilla teknologian puutteen takia.
Venäjä ei kykene kehittämään arktisia kenttiä, -
joilla on valtavasti öljyä ja kaasua. Siltä puuttuu teknologia.
Venäjä ei pysty myöskään hankkimaan varaosia teollisuudenaloilleen, -
eikä varsinkaan öljy- ja kaasualalle.
Pakotteiden vaikutus ei ole välitön, -
mutta ajan myötä ne musertavat Venäjän talouden.
Tarkoitin muiden saavuttaneen Venäjän näkökulmasta etuja -
hyökkäyksen seurauksena, en että ne olisivat oikeuttaneet Putinin teot.
Eivät tietenkään. Ymmärsimme sen kyllä.
Foster, kertoisitko lisää merenalaisista putkista?
Yksi merkittävimpiä oli tietääkseni EastMed-putkihanke.
Siitä on keskusteltu pitkään, ja Turkki olisi siinä mukana.
Missä tilassa hanke on?
Ennen kuin puhun hankkeen tilasta, -
on syytä ymmärtää, -
että energiainfrastruktuurin kehittäminen ei ole mikään pikkujuttu.
Se on vakava juttu. Euroopan unioni ei suunnitellut hyvin -
20 viime vuoden aikana rakentamaansa infrastruktuuria.
EU on liikkunut pääasiassa -
populismin suuntaan.
Eurooppalaiset eivät kai tahtoisi puhua siitä, -
mutta näemme, mitä on tapahtunut.
He tarvitsevat paljon...
He joutuvat -
hankkimaan Venäjältä energiaa.
Heillä ei ole muita resursseja, -
joita he voisivat ottaa nopeasti käyttöön -
Venäjän energian tilalle.
Tarkoitan, -
että uusiutuvan energian rakentaminen on erittäin tärkeää.
Maailman on päästävä pikimmiten käyttämään uusiutuvaa energiaa.
Matkan varrella emme voi unohtaa energiavarmuutta.
Eurooppalaiset eivät investoineet maakaasuinfrastruktuuriin -
sillä tavalla kuin olisi pitänyt.
Teen yhteistyötä UNECE:n kanssa.
Olen kaasuasiantuntijaryhmän varapuheenjohtaja.
Olemme neljä―viisi vuotta puhuneet, -
että Euroopan täytyy monipuolistaa energiantuotantoaan.
Pankit eivät kuitenkaan tahtoneet sijoittaa tai antaa rahaa.
Tämä ei ole leikin asia. Tämä on hyvin vakavaa.
Sitten EastMed-putkesta.
En ole kuullut putkihankkeesta uutta.
Kyseessä on haastava hanke, -
mutta tällä hetkellä hinnat olisivat hyvät putken rakentamiselle.
Se olisi taloudellisesti kannattavaa nykyistä matalammillakin hinnoilla.
Kaasu maksaa 7―8 dollaria MMBtu:lta Euroopassa, -
joten nyt olisi taloudellisesti hyvin kannattavaa rakentaa putki.
Eurooppalaisten täytyy hankkia pitkän aikavälin sopimuksia, -
jos he tahtovat rakennuttaa eurooppalaista infrastruktuuria.
Sitä varten Euroopassa pitää vastustaa populisteja.
Meillä ei ole vaihtoehtoja...
Heillä ei ole muuta keinoa toimittaa kaasua Eurooppaan, -
kuin rakentaa uutta infrastruktuuria.
Tarvitaan pitkäaikaisia sopimuksia, -
jos he tahtovat rakentaa 10―15 miljardin dollarin hankkeita.
Suurlähettiläs Bryza, oletko yhtä mieltä? - Olen.
Maakaasualalla tarvitaan pitkäaikaisia myynti- ja ostosopimuksia -
infrastruktuurin rahoittamiseksi.
Kaasu on erilaista kuin öljy. Öljy on valmiiksi nestemäistä.
Sitä voidaan kuljettaa säiliössä minne tahansa.
Maakaasu on toisenlaista. Vielä hiljattain -
tarvittiin infrastruktuuri yhdistämään tuottajan ja kuluttajan.
Nykyään kaasu voidaan muuttaa nestekaasuksi, -
mutta laitokset ovat kalliita.
Tarvitaan pitkäaikaisia sopimuksia rahoituksen takaamiseksi.
Niin maat kuin yritykset ovat valmiit allekirjoittamaan niitä.
Pitää vain varmistaa tarjonta.
Tämä on uusi... - Viimeinen... Aikamme päättyy.
Amir, oletko optimistinen vai pessimistinen sen tapahtumisesta?
Vaurauden toivo tuo mukanaan myös riippuvuuden ja haavoittuvuuden.
Etuja ja haittoja on punnittava.
Tahdon kiittää arvostettua paneeliani. Valitettavasti aikamme loppuu.
Kiitos, Israelin maakaasukauppaliiton toimitusjohtaja Amir Foster -
ja Atlantin neuvoston vanhempi tutkija, suurlähettiläs Matthew Bryza.
Amir Oren, oli mukavaa, että olit kanssani studiossa. - Kiitos.
Kiitos myös katsojille seurastanne tässä jaksossa. Shalom Jerusalemista.
Suomennos: Maija Tuukkanen