Tervetuloa Jerusalem studioon!
USA:n Iranin erityislähettiläs Rob Malley puhui senaatille viime viikolla -
Bidenin politiikasta.
Hän ei herätellyt toiveita paluusta v. 2015 ydinsopimukseen Iranin kanssa.
Hänen mukaansa sellainen sopimus olisi parempi kuin nykytilanne, -
koska ilman sitä Iran edisti ydinohjelmaansa -
hankkimalla riittävän määrän rikas- tettua uraania ja kehitti teknologiaa -
niin, että valmistautumisaika on laskenut vain pariin viikkoon, -
mikä rajoittaa meidän reaktioaikaamme.
Hänen mukaansa ongelma on pahen- tunut, koska IAEA:n tarkkailijoilla -
on vähemmän tietoa ja kykyä löytää ja ehkäistä -
Iranin yrityksiä jatkaa salaista toimintaansa.
Onko tämä totta ja mitä siitä seuraa?
Keskustelussa mukana on New Yorkista -
tr. Olli Heinonen, entinen IAEA:n varajohtaja -
sekä Washington DC:n Stimson -keskuksen arvostettu jäsen.
Kiitos, että olette mukana! - Kiitos!
Studiossa mukana on eläköitynyt eversti tr. Eran Lerman, -
joka juontaa TV7 Middle East Review sekä Suurvallat pelissä-ohjelmia, -
on JISS:n varapresidentti ja Jerusalem Strategic Tribunen päätoimittaja, -
mainitakseni muutaman tittelin.
Sekä herra Heinosen työn ihailija.
Totta, niin kuin me kaikki.
Tervetuloa myös herra Amir Oren, TV7 toimittaja -
ja mm. Suurvallat pelissä -ohjelman juontaja.
Mennään suoraan päivän aiheeseen.
Onko Iranin ydinohjelman kehittäminen kriittisessä vaiheessa?
Toisaalta Bidenin hallinto pyrkii -
herättelemään uudelleen v. 2015 ydinopimusta.
Se ei välttämättä kuitenkaan ole riittävä -
Teheranin pyrkimysten rajoittamiseksi.
Toisaalta on vielä hieman joustovaraa, -
minkä vuoksi Bidenin hallinto jatkaa diplomaattista reittiä, -
joka näyttää tällä hetkellä olevan melko umpikujassa.
Tämä on kriittinen vaihe.
Sellaisen vaikutelman Iran haluaakin luoda.
Jos katsotaan taaksepäin, entinen presidentti Trump -
vetäytyi sopimuksesta v. 2018.
V. 2019 alussa Iranin hallinto alkoi puuttua -
IAEA:n tarkkailijoiden toimintaan -
ja rikkoi omalta osaltaan ydinsopimusta.
Viime vuoden helmikuussa -
pari viikkoa presidentti Bidenin virkaanastujaisista -
Iran teki lisää rikkeitä -
saadakseen Bidenin takaisin neuvottelupöytään epäsuorasti -
ja tehdäkseen uuden sopimuksen.
Viimeisten kolmen kuukaden ajan helmi-toukokuussa -
Iran rikastutti uraania 60 prosenttiin -
lähes puolella heidän omistamastaan uraanista -
eli yli 43 kg.
He yrittävät tietysti jarrutella edistystään niin, -
että se toimii varoituksena.
He eivät kuitenkaan etene liian nopeasti, -
jottei se provosoi Israelia tai Yhdys- valtoja iskemään Iranin ydinlaitoksiin.
Aiemmin tällä viikolla IAEA:n pääjoh- taja Rafael Mariano Grossi julkaisi -
johtoryhmälle jaettavaksi kaksi raporttia, -
jotka liittyivät Iranin ydinohjelman etenemiseen.
Tr. Heinonen, -
olivatko nämä raportit huolestuttavia -
verrattuna aiempiin vähemmän tuomitseviin raportteihin -
koskien Teheranin ydinohjelman rajoitteiden uhmaamista?
Raportit välittivät kolme eri viestiä.
Ensiksikin, Iran kehittää edelleen uraanin rikastamiskykyjään.
Se vahvistaa maanalaisia laitoksia, joissa uraanin rikastamista tapahtuu.
Näin sitä vastaan on vaikeampi iskeä.
Se rakentaa myös lisää sentrifuugeja -
ja kehittää uraanin rikastamiskeinoja.
Jopa ydinsopimus ei täysin kiellä tätä.
Toinen viesti on se, että Iran vähitellen lisää -
rikastetun uraanin määrää.
20 prosentin rikastetun uraanin -
ja 60 prosentin uraani-varasto yhdessä -
riittää 2-3 ydinaseen rakentamiseen, mikä kestäisi vain 2-3 kk -
näillä sentrifuugeilla, joita heillä jo on.
Kolmas viesti on kysymyksiin vastaamisen viivyttely.
Tätä taktiikkaa he ovat käyttäneet aina vuodesta 2003 lähtien.
He eivät vastaa IAEA:n kysymyksiin, vaan viivyttelevät -
ja antavat vajaita tai vääristelyjä vastauksia.
IAEA:n johtoryhmän on aina tarkistettava kaikki vastaukset, -
vaikka he tietäisivätkin niiden olevan valhetta.
Iran käyttää tätä taktiikkaa taidokkaasti pelatakseen aikaa.
Tämä ei myöskään noudata ydinsopimuksen ehtoja.
IAEA on käyttänyt sille kuuluvia pääsyoikeuksia, -
jotka Iran on siltä kieltänyt.
Tätä ei ole korostettu IAEA:n raporteissa.
Iran siis antaa jatkuvasti pieniä merkkejä sopimuksen rikkomisesta.
IAEA:n johtoryhmä tai turvallisuusneu- vosto ei kuitenkaan noteeraa näitä.
Iran näkee olevansa neuvotteluissa nyt vahvoilla.
Sillä onkin parempi asema kuin 2 vuotta sitten.
Nyt pallo on IAEA:n johdon käsissä, joiden täytyy ryhtyä toimeen.
Tämän kesän jälkeen Iranilla on riittävästi materiaalia -
3-4 ydinaseeseen eli täsmälleen sen verran materiaalia -
kuin oli alkuperäisessä Amad-suunnitelmassa.
Tämä on mielenkiintoista ja huolestuttavaa.
Tr. Lerman, teidän näkemyksenne?
Iranin toiminnan ja Grossin raporttien välittämät viestit, -
joita Heinonen kuvaili, -
aiheuttavat naamioiden putoamisen.
Amerikkalaisille ja eurooppalaisille -
kumppaneillemme oli mahdollista -
teeskennellä jollain tapaa, -
että ydinsopimuksessa kirjoitettu lupaus, ettei tämä ole sotilaallista, -
oli totta. Enää tämä ei pidä paikkaansa.
Uraania ei rikasteta 60 prosenttiin huvin vuoksi.
Toimintaa ei salailla minkään muun syyn takia.
Johtoryhmän täytyy siis ottaa huomioon, että kyseessä on -
sotilaallinen ydinohjelma.
Israel on puhunut tästä jo vuosia.
Siksi Israel varasti kuuluisan arkistonkin 4 vuotta sitten.
Oli tahoja, jotka eivät halunneet hyväksyä tätä todellisuutta.
He pyrkivät välttelemään totuutta.
Lähestymme pian ratkaisupistettä.
Ehkä Iran haluaa yhteenottoa -
pakottaakseen Bidenin hallintoa toimimaan.
Bidenin hallinnolla on myös loppumas- sa kärsivällisyys Iranin taktiikoihin.
Olemme tulossa tienhaaraan, jossa Iran luopuu vaatimuksistaan -
poistaa vallankumouskaarti terrorilistalta, -
mihin Bidenin hallinto ei suostu.
Tai sitten Iran on vastuussa neuvottelujen epäonnistumisesta.
Kaikkien meidän tulee alkaa nopeasti ja tehokkaasti miettiä -
varasuunnitelmaa.
Riippumatta siitä, kuka on vastuussa dramaattisista tapahtumista Iranissa -
viime ja tänä vuonna, -
iranilaiset kokevat olevansa haavoittuvaisempia kuin haluaisivat -
länsimaisen tiedusteluyhteisön, mukaan lukien Israelin, silmissä -
sen suhteen, mitä he tietävät Iranin toiminnasta.
Heidän tulee siis harkita toimintaansa hyvin tarkkaan.
Kuten sanoit, tämä voi laukaista toimintaa tietyssä hetkessä.
Katsotaan taaksepäin Rob Malleyn todistuspuheenvuoroon -
Yhdysvaltojen ulkopoliittisten suhteiden komitean edessä.
Hän totesi hyvin selkeästi oman mielipiteensä -
olettaen muiden ajattelevan samoin, että sotilaallinen toiminta -
ei ole vaihtoehto.
Hän kylläkin korosti, että presidentti Biden pitää -
kaikki vaihtoehdot pöydällä.
Sotilaallisen iskun seuraukset olisivat kauaskantoisia.
Mutta vain jos se on vaihtoehto.
Biden on varonut mainitsemasta sotilaallista vaihtoehtoa.
Hän viittasi muihin keinoihin.
Tämä on tietysti tulkinnan varaista.
En ole koskaan käynyt Dimonan reaktorissa, ainoastaan Sorekissa, -
joka ei ole yhtä salainen.
Olen nähnyt sen verran tietääkseni, että reaktorissa on ydin -
ja kaikki, mitä sen ympärillä on.
Se kuvastaa tätä tilannetta.
Ytimessä ovat ydinneuvottelut.
Ulkoisia asioita on esimerkiksi vallankumouskaartin -
tai sen alaisen Quds-joukkojen poistaminen terrorilistalta.
Mitä tapahtui Eranin mainitsemien tapahtumien yhteydessä -
Iranissa viime aikoina, -
on se, että iranilaiset luultavasti pakotetaan kostamaan -
heidän korkea-arvoisen virkamiehensä murhan.
Israelin viranomaiset julkaisivat matkustusvaroituksen -
Israelin kansalaisille Iranin naapurimaihin, -
etenkin Turkkiin.
Macchiavellin tavoin voidaan sanoa -
Israelin tehneen sen, jotta iranilaiset voisivat kostaa.
Näin järjestöä ei voitaisi poistaa terrorilistalta.
Hallinto ei ole virallisesti ilmoittanut sitä, mitä sanoit nimen poistamisesta.
Prosessi on kesken ja sitä ollaan esittämässä kongressille.
Sitä ei ole kuitenkaan vielä kiveen hakattu.
Sen sijaan, että olisimme mukana ydinsopimuksen ytimessä, -
olemme sen ympärillä.
Jos se syystä tai toisesta ratkaistaan,-
pääsemme takaisin ytimeen.
Tr. Heinonen, sanoitte Iranilla olevan loppukesästä tarpeeksi materiaalia -
3-4 ydinkärjen valmistamiseen.
Millä aikataululla Iran pystyy saavuttamaan tämän?
Otetaan huomioon, -
että emme tiedä, kuinka syvälle tiedusteluyhteisö -
on soluttautunut. Eivätkä tiedä hekään.
Kuitenkin IAEA:n raportissa -
Grossi selkeästi toteaa, että vuoden 2021 jälkeen -
IAEA:n tarkkailijat eivät ole päässeet käsiksi -
mihinkään laitoksiin, jotka ovat vielä toiminnassa.
Ilman pääsyä ei voida tietää, mitä siellä oikein tapahtuu.
Totta. Se voi olla varastointia, -
mutta kuvista ei voi päätellä, mitä siellä todellisuudessa tehdään.
Siellä on voinut sattua relevantteja tapahtumia, joita ei olla vielä nähty.
Näihin kuviin ei siis tulisi liiaksi luottaa.
Täysin pimentoon on myös jäänyt -
sotilaallisen toiminnan tarkkailu.
IAEA ei ole käytännössä tehnyt mitään ydinsopimuksen tähän osaan liittyen.
Tämä liittykin valmiusaikaan.
Kun valtio päättää sivuuttaa ydin- ohjelmaan liittyvät velvollisuutensa -
ja päättää ryhtyä kehittämään ydinasetta, -
se ei ensin tuota tarvittavaa materiaalia asetta varten -
ja vasta sitten miettii, miten ase kehitetään -
ja ryhtyy toimiin.
Amad-ohjelmassa tehtiin kaikkea tätä samanaikaisesti.
Emme tiedä, kuinka pitkälle he pääsivät itse aseen kehityksessä.
Arkistot antavat jotain osviittaa.
Emme tiedä, mitä kehitystyötä he ovat tehneet vuoden 2004 jälkeen.
Tiedämme heidän kehittäneen ohjusohjelmia, -
kuten ohjuksia, joissa on kiinteä polttoaine.
Uskon, että monet näistä ohjuksista -
pystyvät kuljettamaan ydinkärkiä.
Kysymys kuuluu, -
mitä herrat Fakhrizadeh ja Abbasi-Davani ovat tehneet -
ja mitä neuvotteluja heillä on ollut vuoden 2004 jälkeen -
aina vuoteen 2010?
Mitä neuvotteluissa keskusteltiin ja keitä siellä oli paikalla?
Nyt voin vain kuvitella, -
että jos IAEA kysyisi Iranilta siitä, -
Iran pelaisi aikaa.
Tämä ei siis ole kovin hyvä tilanne.
Iran saattaa yrittää piilotella, tai sitten sillä on suunnitelma.
Muistuttaisin hieman Manhattan-projektin historiasta -
ja Hiroshiman ydinpommista.
Materiaali ydinpommia varten valmis- tui vain muutamaa viikkoa ennen -
kuin pommi valitettavasti pudotettiin Hiroshimaan.
1940-luvulla Yhdysvallat kehitti ydinaseen.
Olen varma, että mikä tahansa valtio, joka suunnittelee tätä, -
tekee kaikkia näitä toimintoja samanaikaisesti.
Herra Oren, halusitte kommentoida?
En uskalla ehdottaa Ollille tai Eranille, -
jolla on pitkä tausta sotilastiedustelussa ja kotimaan -
turvallisuusosastolla, -
miten tiedustelutietoa tulisi kerätä.
Voinen kuitenkin olettaa, ettei kaikkea tiedustelua Iranin infrastruktuurista -
kerätä paikan päällä laitoksissa, -
vaan silloin, kun sieltä raportoidaan johtoportaaseen.
Joskus sekin kuitenkin vaatii vahvistusta.
Iranilaiset eivät aina raportoi yhtä tarkasti omista toimistaan -
kuin ulkopuoliset tarkkailijat tekisivät.
Tr. Lerman, tiedustelutiedon keräämisessä täytyy tietysti -
tehdä paljon piilotyötä, jotta Heinosen mainitsema rinnakainen toiminta -
paljastuisi myös tiedusteluyhteisössä.
En halua puhua tarkemmin tiedustelutiedon keräämisen keinoista.
Sanoisin, että on se sitten totta tai ei, -
Iranin hallinnon -
tulisi suhtautua realistisen skeptisesti omiin kykyihinsä -
välttää tiedustelun paljastamista.
Esimerkiksi heidän ohjelmointi- päällikkönsä voidaan murhata -
keskellä kirkasta päivää tai yksi tärkeimmistä virkamiehistä -
keskellä Teherania.
Heidän tulee olla varovaisia -
kuvitellessaan pystyvänsä rakentamaan ydinpommin -
maailman selän takana.
Amir sanoi aiemmin, että olemme ytimen ulkopuolella.
En ehkä näe asiaa näin.
Koko tarinan ydin on -
Iranin hallinnon käsitys siitä, että he voivat uhmata kansainvälistä yhteisöä-
ja sanella ehtoja Yhdysvalloille.
Istua Wienissä päättämässä, milloin amerikkalaiset päästetään sisään.
Toisin sanoen he luulevat, että heillä on ohjakset käsissään.
Avain tilanteeseen on se, -
mitä tekevät johtoryhmä ja Yhdysvallat omilla tahoillaan -
sekä Euroopan Unioni, joka on pitkään ollut hyvin armollinen Iranille,
ehkä koska he eivät pidä siitä -
johtuen Trumpin päätöksistä.
Kaikkien näiden tulisi ilmoittaa Iranille tässä kriittisessä vaiheessa, -
ettei Iran enää hallitse tilannetta, -
vaan sitä hallitsee kansainvälinen yhteisö.
Vakavia seurauksia on tulossa -
päätöslauselman luvun 7 mukaan.
Tämä oli voimassa jo Obaman hallinnon alkuvuosina.
YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1929 oli 7. luvun alla.
Irania tulisi muistuttaa, että kansain- välinen yhteisö on määrittänyt -
Iranin toiminnan päätöslauselmaa rikkovaksi 7. Luvun mukaan.
Tämä saattaa ravistaa Raisin ja Rouhanin -
tämän hetkistä turvallisuudentunnetta.
Kaikella kunnioituksella 7. Lukua ja tätä päättäväisyyttä kohtaan, -
se vaatii taakseen myös poliittista tahtotilaa.
Sitä ei tällä hetkellä ole Yhdysvalloilla tai Euroopalla.
Israelilla sitä kuitenkin löytyy.
Herra Oren? - Kuitenkin Ukrainan tilanteen -
ja orastavan Taiwanin kriisin takia -
P5-maiden kesken ei ole yksimielisyyttä.
Näin ollen ne 7 osapuolta, EU mukaan lukien, -
jotka olivat mukana vuonna 2015 -
ja yrittivät yhdessä saada Iranista irti kaiken mahdollisen, -
eivät ehkä ole nyt mukana.
Iran saattaa ehkä vielä yrittää pelata -
ja aiheuttaa välirikkoa Yhdysvaltojen, Venäjän ja Kiinan välille, -
ja käyttää sitä edukseen.
Kaikkein ironisinta on se, -
että kun Iran ja Venäjä ovat vastakkain, -
Kiina on Venäjän energian ainoa markkina.
He siis työntävät Iranin pois Kiinan markkinoilta -
ja heille jää erittäin rajalliset vaihtoehdot.
Tämä ylpeys voi olla keino peitellä heikkoutta, -
joka alkaa jo näkyä Iranin yhteiskunnassa.
Iranilaiset ovat kyllästyneitä maan hallintoon.
Tämä on siis asian ydin.
Ydinsopimus heijastaa Iranin asennetta, jonka on muututtava.
Tr. Heinonen?
Olen samaa mieltä.
IAEA:n johtoryhmä on tienhaarassa.
Sama tilanne oli 90-luvun alussa Irakin suhteen.
Pyyntö IAEA:lle tarkistaa Irak päätöslauselman 687 alla -
tuli suoraan turvallisuusneuvostolta.
IAEA:n johtoryhmä sivuutettiin toimeettomuuden takia.
Sitten se otti opikseen ja otti aktiivisemman roolin.
Olisi vaikea saada 7. Luku läpi YK:n turvallisuusneuvostossa -
ilmiselvistä syistä.
Turvallisuusneuvostossa on nykyään uudenlainen koneisto.
Ukrainan tilanne tuotiin YK:n yleiskokouksen käsittelyyn.
Järjestettiin äänestys, jossa 5 maata oli Venäjän puolella: -
Eritrea, Pohjois-Korea, Iran ja Syyria.
Samanlainen tilanne voidaan järjestää myös Iranin suhteen, -
mikäli turvallisuusneuvosto ei kykene tekemään päätöslauselmaa.
Yleiskokouksen päätös ei ole sitova.
Se kuitenkin välittää viestin niille, jotka tekevät kauppaa Iranin kanssa -
öljyn ja muiden tuotteiden kanssa.
Niiden täytyy rohkaistua ja äänestää joko päätöslauselman puolesta, -
sitä vastaan tai pidättäytyä.
Tällainen päätös lähettää hyvän viestin maailmalle -
ja ehkä saa Venäjän ja Kiinan harkitsemaan asiaa uudelleen.
Ymmärtääkseni Iran pidättäytyi tuossa äänestyksessä.
Se johtui siitä, mitä tr. Lerman sanoi -
kansan tyytymättömyyden lisääntymisestä Teheranissa -
Venäjän vallattua öljyn ja kaasunvientimarkkinoita Kiinaan.
Tämä kuuluu Gazpromin -
30 vuotiseen sopimukseen Kiinan kanssa.
Ohjelma on pian lopussa.
Ymmärrämme huolen -
Teheranin ydinohjelman takana.
Onko tästä tilanteesta enää paluuta?
Aloitetaan teistä tr. Heinonen.
Ydinohjelman suhteen Iran kokee olevansa vahvassa asemassa.
Historiallisesta näkökulmasta -
näin Pakistan ja Pohjois-Korea kehittivät ydinaseen.
Kansainvälinen yhteisö ei ollut tarpeeksi vahva.
Meillä ei siis ole enää varaa tällaiseen epäonnistumiseen.
Iran on aivan ydinaseen kynnyksellä.
Se voi minä hetkenä hyvänsä päättää -
jatkaa uraanin rikastamista jossain salaisessa paikassa.
Nyt ei puhuta kovin monestakaan sentrifuugista, -
jos halutaan päästä 20 prosentista 90 rosenttiin rikastettua uraania.
Kansainvälisen yhteisön keinot ovat rajalliset.
Tiedustelu on tällä hetkellä paras keino.
Se on paljon tehokkaampi keino -
kuin IAEA:n rajallinen pääsy laitoksiin.
Tr. Lerman?
Pohjois-Korea voi rakentaa pommin eikä Etelä-Korea taistelisi vastaan.
Se ei koskaan sallisi Yhdysvaltojen väliintuloa, -
sillä sen seuraukset olisivat valtaisat.
On olemassa kaikenlaisia varasuunnitelmia -
tämän hetkisen sodan ja maailmanlajuisen konfliktin varalle.
Jos muuta vaihtoehtoa ei olisi, Israel hyökkäisi.
Aikamme on lopussa. Kiitos tr. Heinonen, tr. Lerman ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen