Tervetuloa Jerusalem studioon!
USA:n presidentti Joe Biden vierailee Israelissa ja palestiinalaisalueilla -
ensi kuussa pyrkimyksenä edistää kahden valtion ratkaisua.
Israelin hallitus roikkuu kuitenkin hiuskarvan varassa, -
mikä estää Israelin ja palestiinalaisten välisen kysymksen ratkaisua.
Muut asiat menevät tämän vuosi- kymmeniä vanhan konfliktin edelle.
Israel yrittää saada Yhydsvaltojen tukea Iranin vastaiseen politiikkaansa.
USA haluaa Israelin suhtautuvan tiu- kemmin Venäjään Ukrainan sodassa,-
vaikka Israel pyrkii välttämään yhteen- ottoja Venäjän kanssa Syyriassa.
Keski-Israelista mukana on suurlähettiläs Danny Ayalon, -
Suurvallat pelissä-ohjelman panelisti ja Israelin entinen -
Yhdysvaltain suurlähettiläs sekä Israelin entinen varaulkoministeri.
Tervetuloa! - Kiitos.
Tervetuloa Jerusalemista herra Dan Diker, -
Jerusalem Center for Public Affairs -keskuksen vanhempi tutkija -
sekä poliittisen sodankäynnin ja ulkopolitiikan projektipäällikkö.
Huomenta!
Studiossa kanssani on TV7-toimittaja -
ja mm. Suurvallat Pelissä-ohjelman juontaja, herra Amir Oren.
Kertokaa meille Israelin ja Yhdys- valtojen ainutlaatuisesta suhteesta, -
nyt, kun suurvaltojen välistä strategista kilpailua -
tapahtuu ympäri maailmaa, -
mikä vaikuttaa myös Washingtonin ja Jerusalemin väliseen suhteeseen.
Kotimaan ja ulkomaan politiikan välillä on luonnollista jännitettä.
Tämä pätee etenkin nyt, -
kun Bidenin hallinto ja Bennettin hallitus -
operoivat puolella kapasiteetilla.
Yhdysvaltojen senaaatti on jakautunut, -
ja varapresidentti Kamala Harris voi päästä tasapeliin.
Tämä ei tietenkään päde veto-oikeuteen ja muihin -
lainsäädännöllisiin toimenpiteisiin.
Biden voi saada tahtonsa läpi senaatissa.
Naftali Bennett taas kamppailee olemassaolostaan.
Atlantin molemmin puolin -
kotimaan tilanne -
ei mahdollista mitään aitoa lakialoitetta.
Vaikka presidentti Biden ei olisi tyyty- väinen Israelin ja palestiinalaisten -
tilanteeseen, hän ei voi asialle mitään republikaanien painostuksen takia.
Myöskään Bennett ei voi mitään, sillä tämä hallitus voi kaatua -
jopa ennen Yhdysvaltojen välivaaleja.
Mainitsitkin jo ongelmakohdat: -
Iran, Ukraina ja palestiinalaisten ja Israelin väliset ongelmat.
Tulisi kuitenkin ymmärtää, -
että huolimatta poliittisesta jännitteestä presidentin -
ja pääministerin välillä, ammatillisella tasolla maiden välillä -
on erinomainen sotilaallinen ja tiedusteluyhteistyö -
etenkin Israelin siirryttyä CENTCOM:in alaisuuteen.
Haluaisin kiinnittää huomionne noin viikko sitten -
Washington Institute for Near East policyn julkaisemaan artikkeliin, -
jonka kirjoitti majuri-kenraali Eyal Zamir, -
joka on virassa oleva virkamies ja IDF:n entinen varakansliapäällikkö.
Hän myös kilpailee puolustusvoimien korkeimmasta virasta.
Artikkelissa hän peräänkuulutti tiukempaa Iran-politiikkaa, -
jota johtaa Yhdysvaltojen CENTCOM -
yhdessä muiden samanmielisten valtioiden kanssa kuten Israel, -
Persianlahden valtiot ja maltilliset arabivaltiot.
Artikkeli vetoaa sekä Bennettiin että Netanjahuun.
Hän tosiaan kilpailee johtopaikasta muiden korkea-arvoisten -
virkamiesten kanssa.
Myös heillä on hyvät mahdollisuudet nousta virkaan ja he lienevät -
läheisempiä puolustusministerin kans- sa, joka tekee lopullisen päätöksen.
Haluan aloittaa teistä, suurlähettiläs Ayalon.
Miten kuvailisitte Washingtonin ja Jerusalemin tämän hetkisiä suhteita?
Yhdellä lauseella kuvailisin sitä -
kahden rampautuneen osapuolen liitoksi.
Biden on rampautunut Yhdysvaltojen inflaation ansiosta.
Ukrainan tilanteen aiheuttama öljyn hinnan nousu -
on saanut paljon kritiikkiä.
Biden on lähestulkoon lamaantunut.
Tärkeät välivaalit voivat tuoda tasapelin kongressissa, -
mistä Amir Oren mainitsi.
Bennettin hallitus on heikoilla ja voi kaatua milloin hyvänsä.
Bidenin hallinnolle on tärkeää pitää Biden vallassa.
He eivät halua Netanjahun tulevan takaisin valtaan.
Erityisesti demokraatit eivät pitäneet siitä, kun Netanjahu v. 2015 -
ryhtyi vastustamaan ydinsopimusta -
ja hyökkäsi poliittisesti suoraan Obaman kimppuun.
Biden oli tuolloin varapresidenttinä.
Israelissa vuosi on ollut epävakaa.
Hallitus tietää, ettei se voi tehdä mitään päätöksiä.
Tietenkään ei haluta lisää terrori-iskuja -
tai kosto-iskuja.
Myöskään siirtokuntapolitiikkaa ei haluta muuttaa.
Ollaan siis hyvin mukautuvia.
Viime viikolla -
Bennettin hallituksen oli pakko tehdä myönnytyksiä oikeistolle -
vakauden ylläpitämiseksi edes toistaiseksi, -
jottei hallitus kaatuisi kokonaan.
He hyväksyivät 4000 asunnon rakentamisen Länsirannalle.
Tämä tehtiin tavallaan yhteistyössä Bidenin hallinnon kanssa.
He eivät pitäneet siitä, mutta eivät varsinaisesti tuominneetkaan sitä.
He esittivät hiljaisen tuomionsa.
Asiasta keskusteltiin ennen päätöksentekoa -
ja asuntojen lukumäärää laskettiin 6000:sta 4000:een.
Se on eräänlainen kompromissi.
Se antaa toivoa, että Washingtonin hallinto ja Israelin hallitus -
jatkavat yhteistyötä ainakin Bidenin kauden toisen puoliskon loppuun.
Herra Diker, suurlähettiläs Ayalon puhui haasteista -
demokraattipuolueen ja pääministeri Netanjahun johtaman -
Israelin entisen hallituksen välillä.
Myös Amerikan juutalaisyhteisön tyytymättömyys lisääntyi -
Netanjahun hallitusta kohtaan.
Olette toimineet maailman juutalaiskongressin johtajana.
Teillä on paljon sisäpiirin tietoa tästä aiheesta.
Miten kuvailisitte Amerikan juutalaisyhteisön -
ja Yhdysvaltojen suhdetta Israelin valtioon?
Jonathan, Amerikan järjestäytynyt juutalaisyhteisö -
ja juutalaisväestö ovat valtavien antisemiittisten hyökkäysten kohteena
mitä ei ole nähty sitten 2. Maailmansodan.
Yhdysvaltojen arvostetuin ja vanhin opiskelijajulkaisu Harvard Crimson -
antoi juuri täyden hyväksyntänsä -
Hamasin alaiselle Palestine Solidarity-komitealle, -
mikä raivostutti järjestäytynyttä juutalaisyhteisöä.
Amerikan juutalaisyhteisö ilmaisee pelkonsa -
oman fyysisen hyvinvointinsa puolesta.
Yhteisön johtajat ovat ilmaisseet, -
että Israel on ennenäkemättömän sodan keskellä -
Venäjän ja Kiinan välissä.
Tämä lienee vaarallisin hetki sitten Kuuban v. 1962 ohjuskriisin.
Venäjä ja Kiina pitävät Yhdysvaltoja erittäin heikkona -
ja kykenemättömänä ryhtymään sotilaallisiin toimiin Irania vastaan.
Ongelmalliset Wienin neuvottelut ovat nyt jäissä.
Israel tekee kaikkensa taatakseen maansa turvallisuuden.
Yhdysvaltojen tuomaristo tietää tämän.
He ovat vaikeassa asemassa, -
sillä Israel syyttää heitä Amerikan valtavasta antisemitismin aallosta.
Se on siis tahtomattaankin kiinni Israelissa.
Israel taistelee kynsin ja hampain vapaudestaan -
maan turvallisuuden takaamiseksi.
Yhdysvallat painostaa Israelia poliittisesti Iran-sopimuksessa -
sekä Israelin ja palestiinalaisten välisessä kysymyksessä.
Israel haluaa ylläpitää poliittisia suhteitaan -
sekä demokraatteihin että republikaaneihin.
Israel yrittää siis tasapainoilla.
Tämä vaatii myös Yhdysvaltojen tuomariston luottamuksen, -
joka on antisemitistisen hyökkäysten paineen alla.
Tilanne on siis erittäin epävakaa Amerikan juutalaisyhteisön -
ja Israelin juutalaisyhteisön näkökulmasta.
On käynnissä ennenäkemätön sota kahden merkittävän -
ei-demokraattisen suurvallan välillä, -
jotka jättävät Israelin ja USA:n juutalaisyhteisön puristuksiinsa.
Haluaisin teidän jatkavan tästä.
Edellisessä juontamassanne Suurvallat pelissä-ohjelmassa -
noin 1,5 viikkoa sitten suurlähettiläs Ayalon puhui -
tänä päivänä kohtaamastamme uhasta.
Vuoden 1962 Kuuban ohjuskriisi oli merkittävä.
Sanoitte tämän päivän tilanteen olevan vakavampi kuin vuonna -62.
Viittasitte jopa -30-40-lukuihin, -
joihin nykytilannetta voisi verrata.
Tuoko tämä haasteita myös -
Israelin ja Yhdysvaltojen suhteisiin?
Ehdottomasti.
Jonathan, mainitsin kyllä keskustelussa, -
että Ukrainan sota -
ja joukkotuhoaseiden käytön uhka suurvaltojen toimesta -
on suurempi nyt kuin koskaan ennen.
Ennen 2. Maailmansotaa ei ollut joukkotuhoaseita.
Tilanne on kireimmillään sitten vuoden 1945.
Tätä vahvisti Kremlinin voiton paraati, -
jossa Putin väitti, -
että Venäjä voittaisi Ukrainan sodan tavalla tai toisella.
Putinilla ei ole varaa hävitä.
Toisaalta länsimaillakaan ei ole varaa hävitä.
Tämä voi johtaa suoraan konfliktiin, joka on erittäin vakava, kuten sanoin.
Israel ei tietysti ole mukana suurvaltojen välisessä konfliktissa, -
jonka toisella puolella ovat NATO ja Yhdysvallat ja toisella Venäjä -
ja mahdollisesti myös Kiina.
Tiedämme Putinin yrittävän saada Kiinaa puolelleen.
Kiina on ollut erittäin varovainen tähän mennessä.
He kuitenkin katsovat sivusta.
Sodan eskaloituessa paineet Israelia kohtaan kasvavat -
tarjota teknologiaan ja aseitaan, kuten maailman parhaita -
antiballistisia ohjuksiaan, tiedusteluaan sekä erityisjoukkojaan.
NATO ja Yhdysvallat tulevat painostamaan Israelia.
Myös Putin tulee painostamaan Israelia -
suhteessa maan pohjoisrajan tapahtumiin.
Tilanne on erittäin vaikea Israelille ja sen pitää pystyä -
selviämään tämän myrskyn keskellä.
Lopulta Israel joutuu tekemään erittäin vaikeita päätöksiä.
Herra Oren?
Ukrainan sota ei kuulu Israelille. Uk- raina ei ole koskaan auttanut Israelia.
Israel ei kuulu Eurooppaan eikä siksi koskaan pääse NATO:on.
Vaikka Danny Ayalonin kuvailema tilanne voisi toteutua, -
se ei kuitenkaan vielä ole näköpiirissä.
Israelin turvallisuusasema on erinomainen.
Tällä hetkellä Israelin olemassaoloa ei uhata.
Välillä Israelia vastaan kyllä hyökätään esim. terrori-iskuilla.
Israel käyttää paljon voimavaroja -
pelotteluun ja sotien ehkäisyyn Libanonissa ja Gazassa.
Israel tarkkailee tietysti myös Irania.
Israelin asema on tällä hetkellä paras koskaan.
Israelilla on olemassa protokolla -
Amerikan avun varalle, mikäli varasuunnitelmat toteutuvat.
Kaiken kaikkiaan Israelin puolustusvoimien -
ja ainakin kolmen Yhdysvaltojen puolustusosaston välillä, -
eli CENTCOM, EUCOM ja erityisoperaatiot, -
yhteistyö on erinomaista.
Amerikkalaiset kunnioittavat IDF:ää -
ja haluavat ottaa siltä opikseen -
ei ainoastaan maiden yhteisissä operaatioissa, -
vaan myös hyödyntää Israelin oppeja omissa puolustusjoukoissaan.
Israelissa on nyt kuukauden ajan tehty laajamittaisia sotaharjoituksia.
Niihin kuuluu myös Juniper Kobra.
Se on merkittävä osa harjoituksia, -
joissa Yhdysvaltojen maasta-ilmaan -puolustushenkilöstö -
kouluttavat yhteistyössä israelilaisten kanssa.
Se on kestänyt jo useita vuosia.
Yksi panelisteistamme eläköitynyt prikaatinkenraali Doron Gavish -
on amerikkalaisten israelilainen yhteyshenkilö.
Kuulemme varmaankin häneltä tulevissa ohjelmissa.
Tämä ei kuitenkaan ole sama kuin amerikkalaiset maajoukot -
taistelemassa Israelin puolesta. Sitä Israel ei halua.
Israel pärjää kyllä itse, -
kunhan kansa seisoo hallituksen päätösten takana.
Kansa ei kuitenkaan tue itse aloitettuja sotia.
Hallituksen täytyy osoittaa, että sota oli välttämätön.
Näin ollen, -
Israelista on tullut eräänlainen ässä.
Ukrainan tilanteessa nähdään, -
että Euroopan ilmapuolustus on heikko -
strategisesti ja taktisesti.
Herra Diker, voiko Yhdysvallat hyödyntää Israelin osaamista -
vahvistaakseen kumppaneitaan Euroopassa -
ja sitä kautta lisätä yhteistyötä, -
jota etenkin CENTCOM ajaa -
pyrkimällä rakentamaan ilmapuolustusjärjestelmän, -
joka toimisi Yhdysvaltojen arabiliittolaisten kanssa?
Vuonna 2015 Yhdysvallat allekirjoitti 30 mrd dollarin puolustussopimuksen,-
joka kattaa valtavat määrät -
tiedustelutiedon ja teknologian jakamista.
Se sisältää myös keskusteluja joukkojen siirtämisestä Eurooppaan.
Ongelma on se, että Israel on tilanteessa, -
jossa se kokee valtavaa painostusta Venäjältä -
edistää sen intressejä.
Sitä kutsutaan tuulen voimistamiseksi.
Siksi Putin on uhannut Eurooppaa ydinsodalla, -
ja etenkin Britanniaa ja länsimaita.
Israelin täytyy olla erittäin varovainen, kuten Ayalon mainitsi, -
tässä ennennäkemättömässä epävakaassa maailman tilanteessa.
Huomataan, että Lavrovin hiljattainen lausunto Hitlerin juutalaisista juurista
ja juutalaisten yhteistyöstä natsien kanssa -
ei ollut harkitsematon lausahdus.
Se kuvastaa vuosikymmenet jatkunutta neuvostoaikaista -
ja Venäjän Israel-politiikkaa.
Se oli varoituksen sana Israelille.
Israelin pitäisi toimia Venäjän intressien mukaan, -
kuten Danny Ayalon sanoi, Syyrian ilmatilan hallinnassa.
Israelia kohtaan on osoitettu 180 000 rakettia ja laserohjusta.
Tiedustelun näkökulmasta kaikki tietävät, mitä toiset tekevät: -
Venäjä, Yhdysvallat, länsimaat ja Kiina.
Israelin osaaminen ja aikomukset näkyvät politiikassa, -
jonka määrittelee vaarallinen tilanne, -
jota ohjailee vahva Venäjä ja heikko Yhdysvallat.
Tästä näkökulmasta tulisikin tarkastella Israelin päätöstä, -
lähettääkö se tiedustelua ja muuta teknologiaa Eurooppaan.
Suurlähettiläs Ayalon?
Kuten mainitsin Israel ei edes etäisesti ole mukana tässä sodassa.
Ukrainan sota on kuitenkin laajentunut sen ulkopuolelle Eurooppaan.
Se on myös sota maailmanvallasta.
Siinä tapauksessa Israelin täytyy osallistua siihen, vaikkei se haluaisi.
Tosi paikan tullen ei ole epäilystäkään, ettemmekö seisoisi -
liittolaisemme Yhdysvaltojen rinnalla.
Seisomme länsimaisten ideologioiden ja arvojen takana.
Jos tätä verrataan tarpeeseemme -
tehdä yhteistyötä Venäjän kanssa -
Syyrian ja Irakin operaatioissa, -
meidän tulee harkita laajempia strategisia intressejä.
Tosi paikan tullen -
en ole varma, kuinka paljon Venäjä haluaa testata -
omia teknologisia ja muita kykyjään Israelin ilmavoimia vastaan.
He kokivat takaiskun v. 1970, -
kun Israelin ilmavoimat ampui alas venäläisiä koneita 5-0.
V. 1982 yli 90 Syyrian käyttämää venäläisvalmisteista konetta -
ammuttiin alas Israelin toimesta.
Israelilla on siis enemmän varaa joustaa Venäjän suhteen, -
kuin arvojensa ja länsimaisten liittolaistensa suhteen.
Herra Oren, ohjelma on pian lopussa.
Vastaisitteko vielä lopuksi kahteen kysymykseen.
Viime viikolla Moscow Times raportoi -
Venäjän vetävän pois osan joukoistaan Syyriassa -
vapauttaen tukikohtia Iranille.
Tällä olisi tietysti vakavia seurauksia Israelille.
Toinen näkökulma liittyy Israelin ja Kiinan talousyhteistyöhön.
On puhuttu varojen muuntamisesta yeneiksi.
Onko tämä totta -
vai vain valtaapitävien huhupuhetta?
Valtiot eivät oikeastaan tee yhteistyötä.
Israelin keskuspankki on yhtä konser- vatiivinen kuin muutkin keskuspankit.
Se haluaa pitää ulkomaisen valuutan tasapainossa.
Jos yuan on nyt yhtä tärkeä kuin dollari ja euro, -
ja rupla taas ei ole, -
silloin osa rahoista vaihdetaan eikä asiassa ole mitään kummallista.
Mitä tulee toiseen mainitsemaasi raporttiin, -
osaa Venäjän joukoista ja etenkin palkkasotureita ollaan siirtämässä.
Venäjä ei kuitenkaan halua antaa Iranille etulyöntiasemaa -
päästä vaikuttamaan Bashar Assadiin.
Tuota raporttia ei siis ehkä tulisi ottaa kovin vakavasti.
Kuten alussa sanoin Yhdysvaltojen ja Israelin suhteista, -
presidentti Bidenin on määrä vierailla Israelissa ensi kuussa.
Onko vierailusta odotettavissa riitaisa vai sovinnollinen?
Yhdysvallat on kärsimätön Israelin ja palestiinalaisten tilanteesta.
He ymmärtävät kuitenkin myös maan herkän poliittisen tilanteen, -
jossa pääministeri Bennett ei voi tehdä mitään aloitteita, -
joita hän ei muutenkaan puoltaisi.
Valitettavasti aikamme on lopussa.
Kiitos suurlähettiläs Ayalon, herra Diker ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen