Tervetuloa Jerusalem studioon!
NATO:n perustamisesta v. 1949 lähtien -
Välimeri ja Levantin alue ovat muo- dostaneet liiton eteläisen rintaman, -
alueen suurimman mahdin Yhdysvaltain 6. Laivaston ansiosta.
Eurooppa on jälleen keskipisteessä etenkin Venäjä-Ukraina-rintamalla.
NATO voi joutua takaisin lähtöpisteeseensä.
Se on lähes kokonaan vetäytynyt Lähi-idästä, -
jonne NATO-maiden joukkoja on sijoitettu yli 30 vuoden ajan.
Jos tämä pitää paikkansa, mikä on NATO:n rooli Lähi-idässä, -
kun naapurimaa Venäjä ja Kiina kas- vattavat vaikutusvaltaansa alueella?
Aiheesta keskustelevat tänään -
Saksan Munchenistä kenraali Klaus Naumann, -
entinen Saksan armeijan henkilöstöpäällikkö -
ja NATO:n sotilaskomitean puheenjohtaja. Tervetuloa! - Kiitos.
Tervetuloa Keski-Israelista myös tr. Uzi Arad, -
entinen Israelin kansallisen turvallisuuden neuvonantaja -
ja Mossadin osastopäällikkö.
Studiossa on toimittajamme ja TV7 muurinvartijat ja suurvallat pelissä -
ohjelmien juontaja herra Amir Oren.
Amir, kertokaa meille NATO:n tämänhetkisestä rakenteesta, -
ja sen toiminnasta Lähi-idästä, -
etenkin nyt, kun Venäjä on huomion keskipisteenä.
Siirtääkö tämä NATO:n huomion pois Lähi-idästä ja sen vaikutuspiiristä, -
mihin selvästi yrittävät nyt vaikuttaa sekä Moskova että Peking?
Kun meillä on kenraali Naumann arvostettuna vieraanamme, -
en voi olla muistelematta 90-luvun loppupuoliskoa, -
jolloin kenraali Naumann toimi NATO:n sotilaskomitean -
puheenjohtajana yli 3 vuotta.
Puolustusministerit toimivat sotilasneuvonantajina -
NATO:n sotilasneuvostossa.
Yksi tärkeimpiä käsitteitä tuolloin -
oli Välimeren dialogi.
Israel oli yksi seitsemästä jäsenestä.
Tarkoitus oli käyttää NATO:a diplomatian välineenä -
eikä vain sotilasliittona.
Haluttiin lisää uusia kumppaneita, ei varsinaisia jäseniä, -
Välimeren alueelta, -
kuten Israel, Egypti, Jordania ja Pohjois-Afrikan valtiot.
Vähän myöhemmin, kun Turkissa vaihtui hallitus, -
Israel kääntyi NATO:n puoleen, -
koska halusi osallistua NATO:n merivoimien operaatioon -
Turkin vastustelusta huolimatta.
Tämä kuulostaa muinaishistorialta.
NATO:n johtavana valtiona Yhdysvallat -
on selvästi vetäytymässä Lähi-idästä.
Lisäksi Israel siirrettiin EUROCOM:ista, joka oli omistettu -
NATO-maille, vaikka se onkin Yhdysvaltain alainen sotilaskomento,-
CENTCOM:in alaisuuteen.
Sekä NATO:n että Lähi-idän valtioiden tulee sopeutua ilanteeseen.
Katsotaan, onko tulevina vuosina yhteistyö vielä mahdollista -
Lähi-idän valtioiden ja 30:n NATO-maan välillä.
Haluan aloittaa kenraali Naumannista.
NATO:n virallisesti vetäydyttyä Afganistanista, -
kuinka paljon painoarvoa NATO-maat antavat Lähi-idälle?
Ainoa merkittävä operaatio Lähi-idässä, -
jos sitä sellaiseksi voi kutstua, -
on Yhdysvaltain, eikä niinkään NATO:n, johtama yhteisoperaatio.
Ottavatko valtiot tarpeeksi vastuuta alueella ja ymmärtävätkö ne -
NATO:n kilpailijoiden kuten Venäjän ja Kiinan -
kasvavan vaikutusvallan Lähi-idässä ja etenkin Saudi-Arabiassa, -
Turkissa, Egyptissä ja muissa alueen merkittävissä valtioissa?
Kerron heti aluksi, etten voi enää puhua ammattilaisen roolissa.
Olen vain asiasta kiinnostunut sivustakatsoja, -
joka ymmärtää, että Euroopan turvallisuus riippuu -
sen reuna-alueiden ja etenkin laajemman Lähi-idän tilanteesta.
Olemme tilanteesta tietoisia.
Ymmärretään myös, ettei Afganistanista vetäytyminen ollut -
länsimaiden viimeinen operaatio Lähi-idässä.
Ymmärretään myös, että huomio on nyt keskittynyt -
laajenevaan Ukrainan kriisiin.
Tämä tuo NATO:n takaisin alkuperäi- seen tarkoitukseensa eli Venäjään.
Kaikilla NATO-mailla on nyt kädet täynnä töitä tilanteen kanssa, -
yrittäen välttää sen eskaloitumista entisestään.
Tämä on erittäin vaikeaa, -
koska valttikortti on pelaajalla, joka ei pelkää ottaa riskejä, -
niinkauan kuin hän uskoo tilanteen kääntyvän hänen hyväkseen.
Olemme nyt tämän kriisin keskellä.
Kukaan ei tällä hetkellä tiedä, voidaanko välttyä eskaloitumiselta, -
joka lopulta voi johtaa sotaan.
Tr. Arad, teidän näkemyksenne?
Ukrainan kriisi on selvästi vaarallinen.
Eurooppa ja NATO yrittävät varautua tilanteeseen, -
koska se voi eskaloitua.
Riskit ovat suuret ja asialla on kiire.
Perustellusti huomio on kiinnittynyt -
tähän keskeiseen uhkaan, jonka takana tietysti on Venäjä.
Lähi-idän näkökulmasta Euroopan turvallisuus -
riippuu jossain määrin Lähi-idän turvallisuudesta.
Lisäisin, että me täällä Lähi-idässä kohtaamme yhtä suuren uhan, -
joka voi eskaloitua, -
ja se vaatii tiettyjä ehkäiseviä toimenpiteitä.
Kyse on tietysti Iranin uhasta.
En puhu nyt Iranin uhasta yleisellä tasolla.
Tarkoitan konkreettisia toimia, joita tehdään parhaillaan Lähi-idässä.
Useissa asioissa Iranilla on kiistaa -
muiden Lähi-idän valtioiden, Yhdysvaltojen ja Israelin kanssa.
Pienen mittakaavan sotilasoperaatioita tehdään jo nyt.
Lisäksi keskeinen kysymys on jatku- vat neuvottelut ydinsopimuksesta, -
joka voisi hallitsemattomana aloittaa prosessin, -
joka voisi lähitulevaisuudessa johtaa -
tilanteen eskaloitumiseen.
Lähi-itä puolestaan odottaa ja tarvitsee -
apua ja tukea Euroopalta.
Euroopan ja NATO:n huomio on kiinnittynyt Ukrainan kriisiin.
On silti olemassa perusteltu tarve -
löytää keinoja Iraniin liittyvien prosessien vakauttamiseksi.
Toivon, että organisaatiot kuten NATO tai amerikkalaiset -
tai yhteistyötä eri puolilla tekevät puolustusvoimat -
sekä myös neuvottelujen nerokkuus ja rakenne, -
kaikki nämä monialaiset keinot voitaisiin hyödyntää -
NATO:n, Euroopan, Yhdysvaltojen ja Israelin yhteistyössä -
paremman vakauden saavuttamiseksi.
Pahimmasa tapauksessa -
tilanteet eskaloituvat molemmilla mantereilla.
Eskaloitumista voi tapahtua Ukrainan ja Venäjän tilanteessa -
sekä Lähi-idässä, jossa Venäjä on myös läsnä.
Tämä on asialistallamme.
Olen huolissani näiden pesäkkeiden eskaloitumisesta samanaikaisesti.
Toivon tilanteiden pysyvän hallinnassa.
Toimenpiteisiin ja keskusteluihin on ryhdytty, mutta riittääkö se?
On myös muita alueita, -
joissa edessämme voi olla vakavia päätöksiä.
Herra Oren?
Esitän yleisen kommentin ja sitten kysymksen kenraali Naumannille.
Yleisellä tasolla saatamme olla palaamassa Jaltan-aikaan.
Venäjä yrittää jälleen kerran selvästi -
laajentaa vaikutusvaltaansa.
Se ei ehkä yritä vallata lisää Ukrainan alueita, -
vaan työntää NATO:n pois sen porteilta.
Venäjä haluaa saada keski- ja itä-eurooppalaiset vaikutuspiiriinsä.
Tämä tullaan näkemään tulevina viikkoina.
Se riippuu NATO:n reaktiosta.
Kenraali Naumann, olette saksalainen sivustakatsoja.
Pääkansleri Merkel on jäänyt eläkeelle, -
ja Eurooppa on menettänyt toisen johtajansa -
Ranskan presidentin rinnalta.
Brexitin jälkeen ja Euroopan Unionin NATO:lle -
muodostaman kilpailuasetelman seurauksena, -
tuleeko Saksa edelleen olemaan yksi NATO-johtajista?
Minulla ei ole poliittista vastuuta, voin vain esittää toiveeni, -
että Saksa kantaisi vastuuta ja ottaisi johtavan roolin NATO:ssa.
Emme voi enää välttää vastuuta -
tai johtajuutta.
Meidän täytyy ottaa vastuuta -
tai muuten Eurooppa sellaisenaan tulee epäonnistumaan.
Toivon Berliinin päätöksentekijöiden ymmärtävän tämän.
Totesit aivan oikein, että Putin haluaa palata Jaltan aikaan v. 2022 ehdoilla.
Tätä on mahdoton hyväksyä.
Toivon kaikkien kertovan Putinille hyvin selvästi, -
että hänen vaatimuksensa -
eivät ole perusta millekään neuvotteluille.
Venäjä on toistuvasti allekirjoittanut kansainvälisiä sopimuksia, -
joissa se on tunnustanut jokaisella valtiolla olevan valinnan vapaus siitä,-
mihin liittoon se haluaa kuulua.
Siitä emme koskaan luovu, mitä tahansa Putin tekeekään.
Enää ei kuitenkaan eletä Rooseveltin ja Stalinin, -
tai Montgomeryn, Eisenhowerin ja Zhukovin aikaa.
Pystyvätkö liittolaiset muodostamaan luotettavan -
varteenotettavan puolustuksen Venäjää vastaan?
Uskon, että pystymme siihen.
Etenkin saksalaiset -
ovat puolustustoiminnassa liian kauan keskittyneet -
maan ulkopuolisiin alueisiin kuten Afganistaniin -
ja rauhanturvaoperaatioihin, mutta ei puolustukseen.
Tämän tulee muuttua.
On rohkaisevaa kuulla, -
että uusi sosiaalidemokraattinen puolustusministeri -
esitti selkeän kantansa Saksan parlamentissa viime viikolla.
Putin onnistui lähentämään keskenään 30 NATO-maata.
Viime viikolla NATO:n ja Venäjän välisessä tapaamisessa -
NATO-maat osoittivat olevansa yhtenäisempiä kuin aiemmin.
Putin ei selvästi ollut ottanut huomioon, -
että hän pakotti Ukrainan tunnustamaan itsenäisen identiteetin, -
joka on irrallinen Venäjästä.
Psykologisesta näkökulmasta -
olemme voittajan puolella.
Puolustuksen ja sotilaallisen kyvyn näkökulmasta taas -
Putinilla on enemmän resursseja kuin meillä.
Tämä on tärkeä aihe, mutta jatketaan siitä lisää ensi kuussa.
Te olette taas mukana panelistina -
Minne menet Eurooppa? -ohjelmassa.
Haluaisin nyt kysyä teiltä kenraali.
Mainitsitte Saksan uuden puolustusministerin, -
joka matkusti Irakiin ja Jordaniaan, -
missä hän tapasi alueella operoivia saksalaisjoukkoja.
Myös Yhdysvallat ja muut NATO-maat ovat mukana operaatioissa, -
joissa yritetään torjua ISIS:n etenemistä alueella.
Tuleeko tämä operaatio jatkumaan?
Ja onko Berliini sitoutunut toimintaan -
eri operaatioiden pitkittyessä, -
varmistaakseen, että alueelta lähtöisin olevat uhat -
jäävät alueelle eivätkä leviä länteen?
Venäjä on nyt lisännyt vaikutusvaltaansa myös Egyptissä, -
missä se tekee yhteisiä harjoituksia Siinain niemimaalla -
sekä yhteisiä merivoimien harjoituksia mustallamerellä.
Kiina on lisännyt vaikutusvaltaansa myymällä aseita Saudi-Arabiaan.
Myös esimerkiksi Syyria hiljattain allekirjoitti sopimuksen -
Kiinan Vyö ja Tie-hankkeeseen liittyen.
Ovatko Euroopan johtajat riittävän tietoisia tästä ja ryhtyvätkö he -
riittäviin toimenpiteisiin Euroopan ja NATO:n näkökulmasta?
Kyllä ovat.
En enää saa sisäpiiritietoa hallituksen tai NATO:n toiminnasta.
Uskon heidän olevan tietoisia tilanteesta -
ja ymmärtävän, kuten alussa sanoin, -
ettei voida puhua Euroopan turvallisuudesta, -
jos ei huomioida Lähi-idän tilannetta.
Uskon heidän tietävän, mitä tulee tarkkailla -
ja miten reagoida.
Tulee myös huomioida, -
että NATO:n kriisinhallinnassa on yksi suuri haittapuoli.
Päätösten tulee olla yksimielisiä.
On erittäin vaikeaa saavuttaa yksi- mielisyyttä 30 NATO-maan kesken, -
joilla on hyvin erilaiset strategiset näkemykset.
Koin tämän Kosovon sodan aikana.
Voin vakuuttaa, ettei ollut helppoa saada -
19 valtiota pysymään yksimielisinä.
Millään valtiolla ei ollut omia kansallisia intressejä Kosovossa.
Tohtori Arad, -
haluaisin kuulla myös teidän näkemyksenne tähän.
Puhuitte myös paljon Iranin tuomasta haasteesta, joka ei kosketa vain -
Israelia vaan koko maailmaa.
Katsotaan esimerkiksi Jemenin tilannetta.
17.1.2021 Trumpin hallinto määritti Iranin tukijoukot Huthit terroristeiksi.
Tämän teki silloinen ulkoministeri Mike Pompeo.
Kuukausi myöhemmin määritelmä poistettiin -
humanitäärisistä syistä.
Tämä aiheutta tilanteen eskaloitumisen.
Iranin tukemat vallankumouskaartin neuvonantajat ja Hizbollahin joukot -
yrittivät vallata maan, joka sijaitsee Punaisenmeren rannalla -
sekä idän ja lännen kauppareittien välissä, -
jotka kulkevat Punaisenmeren vesireittien kautta -
ja pohjoiseen Suezin kanavan kautta.
Millaisia ovat länsimaiden osallisuus ja vastatoimet -
Israelin viranomaisten nostattamaan hälytystasoon -
koskien haasteita, jotka eivät uhkaa ainoastaan Israelia, -
vaan koko maailmaa ja ensi sijassa länsimaita?
Iran on Israelin haaste, -
mutta yhtälailla myös muiden Lähi-idän maiden haaste, -
jotka tekevät keskenään yhteistyötä.
Ne muodostavat eräänlaisen muurin, -
joka ehkäisee Iranin toimintaa alueella.
Samaan aikaan kansainvälinen vaikutusvalta Lähi-idässä -
laajenee Kiinan suunnasta.
Kuten on todettu, se lisää vaikutusvaltaansa -
ja seuraa tarkasti Lähi-idän tapahtumia.
Toisaalta Yhdysvallat ei ole täysin vetäytynyt Lähi-idästä.
Lähi-idällä on tapana vetää puoleensa vastahakoisia valtioita.
Venäjä on toinen tällainen valtio.
Jopa Yhdysvaltojen vastahakoisuus voi kohdata suoria haasteita.
Israelin haaste on sen sijainti.
Vanhat valtiot ovat sijaintinsa uhreja. Saksa on hyvin selkeä esimerkki.
Israel kuitenkin sijaitsee -
useiden tapahtumien eturintamassa.
Paineita tulee useasta eri suunnasta.
Koemme painostusta Kiinasta, -
joka yrittää kasvattaa vaikutus- valtaansa Välimerelle ja kauemmaksi.
Tämä aiheuttaa meille ongelmia, -
koska se rasittaa suhteitamme Yhdysvaltojen kanssa.
Koemme myös Venäjän painostusta, -
joka näkyy pääasiassa pohjoisessa Baltiassa ja Ukrainassa.
Venäjän läsnäolo Syyriassa ei myös suinkaan ole merkityksetön.
Iran on aktiivisin painostava valtio, joka yrittää kasvattaa -
vaikutusvaltaansa Lähi-idässä ydinohjelmansa lisäksi.
Tässä kontekstissa Israelin täytyy tehdä selkeä laskelmoitu valinta, -
miten asemoitua eri liittolaistensa kanssa, -
joista suurin osa on NATO:n jäseniä.
Tärkein liittolainen on Yhdysvallat, -
mutta sillä on kumppaneita myös Euroopassa.
Kuten tiedätte, olemme yrittäneet lähentyä NATO:n kanssa -
eri virallisissa yhteyksissä.
Teemme paljon yhteistyötä eri puolilla.
On mielenkiintoista, että NATO tai Eurooppa on osoittanut, -
ettei se välttämättä luota yksin jäsenvaltioidensa voimavaroihin, -
vaan turvautuu myös rajallisempiin järjestelmiin.
Tästä tuleekin mieleen Euroopan merkityksellinen rooli -
Iranin kysymystä käsitelleessä P5+1 ryhmässä.
Ryhmään kuului 3 Euroopan valtiota, -
jotka ottivat johtavan aseman ja ovat olleet merkittäviä tässä ryhmässä.
Myös eri alueilla, joilla valtiolla on puolustus- ja sotilasvastuita, -
on nähty enemmän erityistoimenpiteitä.
Tällaista joustavaa diplomaattista tai sotilaallista roolia -
odotetaan täällä niiltä Lähi-idän valtioilta, -
jotka haluavat pitää Iranin hallinnassa ja vakauttaa aluetta.
Odotan jonkinlaista rajallista roolia, -
joka on verrattavissa esimerkiksi P5+1 ryhmään.
Se on ollut mielenkiintoinen ryhmä jo yli 20 vuoden ajan.
Se on vielä mukana nykyisissä Iranin kanssa käytävissä neuvotteluissa.
Mikäli sopimukseen päästään, -
Euroopan ja muiden kansainvälisten järjestöjen jäsenillä, -
kuten esimerkiksi YK:n ydinsulkusopimuksella, -
on paljon työtä tehtävänään -
päivittääkseen rakennetta meneillään olevaan eroosioon, -
joka johtuu yhä useampien maiden ydinasekyvyistä.
Se voi mys johtua uudesta -
Yhdysvaltojen ja Australian välisestä kumppanuudesta.
Se toimittaisi ydinaineita tavoilla, jotka ovat ennen olleet kiellettyjä.
Tarvitaan siis paljon poliittista ja diplomaattista, -
monitahoista yhteistyötä kaikissa näissä asioissa, -
lukuunottamatta sotilas- ja tiedustelutahoja.
Tässä tilanteessa Israel on NATO:n sekä Euroopan puolella.
Saksasta on tullut tämän liittouman tukipilari.
Kenraali, odotamme siis Saksan, -
eikä tämä ole mikään iskulause, -
ottavan johtajan roolin.
Sen tulisi kantaa vastuuta liiton sisällä, -
etenkin kun Yhdysvaltojen osallisuus on hieman vähentynyt.
Kaikkien kannalta tämä on hyvin tärkeää.
Se on erittäin vaikeaa ja vaatii paljon luovuutta ja ammattitaitoa -
kaikkien päätöksenteossa mukana olevien taholta.
Sanon näin, koska olen huolissani.
Ukrainan kriisi on vakava.
Jos Euroopan asema on sellainen kuin te, kenraali, olette esittäneet, -
se on vaikea asema, joka voidaan haastaa.
Sama pätee meidän tilanteeseemme.
Edessämme on vaikeita päätöksiä.
Iranin kysymyksessä meillä on myös erittäin tiukka linja.
Olemme julistaneet, ettemme hyväksy Iranin ydinohjelmaa, -
ja ryhdymme jopa yksipuolisiin sotilastoimiin, mikäli se toteutuu.
Se on hankala paikka, mutta se on perusteltu,
Se voidaan kuitenkin haastaa.
Kiitoksia paljon tr. Arad. Valitettavasti aikamme on lopussa.
Palaamme aiheeseen, sillä se on melko merkittävä -
Lähi-idän ja maailman vakaudelle.
Kiitos kenraali Naumann, tr. Arad ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen