Tervetuloa Jerusalem studioon!
Näin vuoden lopussa katsomme kulunutta vuotta 2021 -
ja pyrimme nostamaan esille vuoden keskeisimmät ja parhaimmat palat.
Tämä on ollut toinen vuosi, johon COVID-19 on vaikuttanut.
Se ei kuitenkaan jäädyttänyt Lähi-idän sotilaallista ja poliittista kehitystä.
Vuosittaisessa arviointikeskustelussa mukana ovat suurlähettiläs -
Alon Pinkas, Israelin entinen New Yorkin konsulikenraali -
sekä neljän eri Israelin ulkoministerin henkilöstöpäällikkö.
Studiossa on myös reservin eversti Miri Eisen, -
TV7 Suurvallat pelissä -ohjelman panelisti sekä -
diplomatian ja Israelin turvallisuuden asiantuntija Raichman-yliopistosta.
Kiitos!
Lisäksi reservin eversti Reuven Ben- Shalom, Suurvallat pelissä -panelisti, -
kulttuurien välinen strategisti sekä ICT ja Raichman -yliopistojen tutkija.
Studiossa on myös TV7 toimittaja sekä Jerusalemin vartijat -
ja Suurvallat pelissä -ohjelmien juontaja herra Amir Oren.
Amir, mikä oli kuluneen vuoden merkittävin tapahtuma?
Sanoisin presidentti Bidenin virkaanastuminen 20. tammikuuta.
Kuitenkin vasta jälkikäteen tiedämme, mikä oli tärkein tapahtuma.
60 vuotta aiemmin 20.1.1961 -
presidentti Kennedy vannoi virkavalan.
Samana päivänä myös ehkäisypilleri tuli markkinoille Britanniassa.
Tämä tietysti teki 60-luvusta sen mitä se oli.
Tällä ei siis tarkoiteta palestiinalaisten vapautusjärjestöä.
Bidenin virkaanastuminen oli merkittävä, -
koska vuosi 2021 on ollut muutoksen vuosi.
On siirrytty Trumpin hallinnosta Bideniin.
Israelissa Netanjahun hallitus vaihtui nykyiseen, -
jota johtavat Naftali Bennett ja Yair Lapid.
Vaikka Vladimir Putin ja Recep Tayyip Erdogan ovatkin vielä vallassa, -
Saksan liittokansleri Angela Merkel on väistynyt -
16 vuoden vallassaolon jälkeen.
Vielä ei tiedetä, mitä Saksassa tapahtuu seuraavaksi.
Lisäksi Afganistanista vetäytyminen oli ehkä yksi merkittävimmistä toimista, -
vaikka vetäytyminen tapahtui hiljalleen useiden vuosien ajan.
Vuosi on siis ollut muutoksen aikaa -
2010-luvulta 2020-luvulle.
Muistetaan muutokset myös Libanonissa, Iranissa -
ja muualla Lähi-idässä.
Eversti Ben-Shalom, mikä on teidän mielestänne merkittävin tapahtuma?
Pitäisi sanoa presidentti Bidenin virkaanastuminen.
Kyse on kuitenkin enemmänkin -
edellisestä arvaamattomasta hallinnosta toipumisesta.
Seurauksia on vielä vaikea sanoa, sillä presidentti Biden -
on vasta muodostamassa omaa politiikkaansa.
Yleisesti ottaen Yhdysvaltojen maine Lähi-idässä on heikentynyt.
Sillä on käynnissä "kylmä sota" muiden suurvaltojen kanssa alueella.
Pandemiasta selviytymisen lisäksi -
vuosi 2021 on ollut enemmänkin maskien poistamisen aikaa.
Asiat ovat siis selkeytyneet Lähi-idässä ja ympäri maailmaa.
Tänä vuonna on alkanut selkiytymään, mitä Kiina, Venäjä, Yhdysvallat -
ja naapurimaiden kilpailijamme haluavat.
Toisaalta vuonna 2021 allekirjoitettiin Aabraham-sopimukset.
Kyse ei ole enää hyvien ja pahojen vastakkainasettelusta, -
vaan ymmärretään, mitkä ovat Lähi-idän todellisia uhkia -
ja mitkä kumppanit voivat tehdä yhteistyötä.
Teidän näkemyksenne, suurlähettiläs Pinkas?
Yhdyn kaikkeen tähän mennessä sanottuun.
Yhdysvaltojen ja Kiinan kilpailussa tapahtui merkittävä muutos, -
mikä vaikuttaa ainakin seuraavaan vuosikymmeneen.
Yhdysvaltojen ja Israelin vaalit, COVID, -
ja kaikki, mitä eversti Ben-Shalom mainitsi.
Yhdysvallat ei pidä Kiinaa enää haasteena -
vaan kilpailijana.
Se on alkanut solmia kumppanuuksia, -
jotka eivät vielä ole täysin toteutuneet.
Se kuitenkin tapahtuu 1-2 vuoden sisällä.
Tämä käy yhteen Yhdysvaltojen Lähi-idästä vetäytymisen kanssa, -
joka on tapahtunut hiljalleen, mutta vakaasti 10 vuoden ajan.
Osoitus tästä on Yhdysvaltojen huomion siirtyminen Kiinaan.
Se on selkeä merkki siitä, että priori- teetit ovat muuttuneet merkittävästi.
Eversti Eisen?
Lisään, että nämä muutokset liittyvät vahvasti -
väestöön ja talouteen.
Kulunut vuosi 2021 ei ole ollut vain muutoksen vuosi.
Väestön ja talouden tilanne pahenee.
Kiinan, Venäjän ja Yhdysvaltojen kannalta vuosi on ollut vaikea.
2021 nähdään muutoksen vuotena, koska vuosi 2020 oli vielä pahempi.
En ole tästä niinkään varma.
Muutoksen vuosi on pahentanut tilannetta.
Vuoden tuoma selkeys liittyy väestöön ja talouteen.
Iranin tilanne on nyt selkeämpi.
En iloitse Hizbollahin etenemisestä tai Libanonin musertumisesta.
Tämän takia en näe vuotta 2021 -
muutoksen ja siirtymän aikana, -
vaan huomioni kiinnittyy olosuhteiden huononemiseen.
Lisään vielä aiempaan kommenttiini tammikuun 20. päivästä.
2 viikkoa aiemmin 6.1. sattui toinen tapahtuma.
Amerikkalainen demokratia joutui piirityksen alaiseksi.
Vieläkin koetaan tämän tapahtuman seuraukset.
Yksi kilpailijoista ei luovuttanut.
Vielä nytkin yli vuosi vaalien jälkeen -
entinen presidentti Trump ja hänen miljoonat kannattajansa -
uskovat vaalien olleen vilpilliset ja että Trumpin voitto varastettiin.
Amerikkalainen yhteiskunta on nyt jakautuneempi kuin koskaan aiemmin.
Rotukysymys on aivan oma ongelmansa.
Yhdysvallat nähdään vapaan maailman johtajana.
On masentavaa, -
että Yhdysvalloissa edelleen esiintyy tällaista taipumusta.
Riippumatta mihin leiriin kuuluu, -
kansainvälinen yhteisö pitää amerikkalaista demokratiaa heikkona.
Tämä vaikuttaa tietysti koko länsimaailmaan.
Siksi Yhdysvallat ei voikaan saarnata muille hallintojärjestelmistä.
Siirrytään keskustelemaan Israelista.
Istumme studiossa Jerusalemissa.
Maassa tapahtui vallanvaihdos, -
kun entinen Israelin pääministeri Netanjahu hävisi vaaleissa.
Naftali Bennett yhdessä ulkoministeri Yair Lapidin kanssa -
onnistui muodostamaan -
monisäikeisen hallituksen.
Siitä onkin näyttänyt muodostuneen odotettua vakaampi hallitus.
Miten tämä hallitus kohtaa, ei niinkään sisäpolitiikan haasteita, -
vaan Lähi-idän ja maailmanlaajuisia haasteita?
Jos astronautti tai kosmonautti palaisi kansainväliseltä avaruusasemalta -
muutaman kuukauden jälkeen -
oltuaan täysin erillään maapallon tapahtumista, -
hän ei näkisi suurta muutosta.
Israelin ulkopolitiikka on paljolti pysynyt samana, -
esimerkiksi mitä tulee Iraniin, Hizbollahiin ja Hamasiin -
sekä suhteisiin Yhdysvaltoihin, Itäisen Välimeren maihin -
sekä Persianlahden kuningaskuntiin ja öljyvaltioihin.
Henkilökohtaisella ja poliittisella tasolla -
muutos pois Netanjahusta on suuri.
Lopputulemassa ei kuitenkaan näy suuria muutoksia.
Netanjahun entinen henkilöstöpäällik- kö on siis ideologisesti samanlainen.
Eversti Ben-Shalom, minkä arvion antaisitte tälle uudelle hallitukselle -
maan kannalta haastavan vuoden jälkeen?
Tämä on mielenkiintoista, -
sillä asiaa voi katsoa päinvastaisista näkökulmista.
Toisaalta jotkut halusivat Netanjahun lähtevän, -
ja toivoivat asioiden muuttuvan, kuten oppositio oli vuosia saarnannut.
He pelaavat edelleen poliittista peliä:-
henkilökohtaisia nimityksiä ja määrättyjä rahoituksia.
Se oli kuitenkin merkittävä hetki.
Muutos Netanjahusta pois oli mielestäni positiivinen asia.
Olimme menossa väärään suuntaan.
Israelin politiikka on kuitenkin edelleen jakautunut.
Netanjahun kannattajat eivät muuttaneet mielipidettään.
He eivät kannata Bennettiä.
Mitä tulee Lähi-idän haasteisiin, -
Bennett matkustaa ympäri Lähi-itää ja jatkaa aiempaa politiikkaa.
Demokratioissa johtajan persoonalla ei ole kovin suurta merkitystä.
Totalitäärisissä maissa johtaja voi viedä maan täysin toiseen suuntaan.
Israelilaiset pitivät Trumpin puheita Lähi-idässä -
historiallisina tapahtumina.
Presidenttejä tulee ja menee.
Israel on demokratia. Pian myös Bennett väistyy.
En näe muutosta niin dramaattisena.
Strategiset uhkamme ovat edelleen olemassa.
Israelin käsityksiä on muokattu vuosikymmenten ajan.
Henkilökohtaiset suhteet globaalisti ja diplomaattisesti -
ovat kuitenkin merkittäviä tekijöitä.
Suurlähettiläs Pinkas, miten Israelin hallitus reagoi muutoksiin -
sekä Israelissa että maailmanlaajuisesti?
Sen on pitänyt kilpailla myös vanhojen suhteiden kanssa kuten Putinin -
ja muiden maailman johtajien, joilla oli melko avoimet suhteet -
Israelin edellisen johtajan kanssa.
Pidättekö muutosta positiivisena -
vai onko Israelilla vielä haasteita maailmanlaajuisesti?
Kansainvälisesti on tapahtunut kaksi merkittävää muutosta, -
joita ei ollut edellisen hallituksen aikana: -
Trump on vaihtunut Bideniin ja Merkel ei ole enää Saksan liittokansleri.
Kaikki muu on pysynyt muuttumattomana.
On pysyviä intressejä ja hallituksen politiikkaa.
Muistetaan, että tämän hallituksen piti alun perin olla -
väliaikainen hallitus.
Sillä oli missio ja tavoite -
eli päästä eroon Netanjahusta.
En ota kantaa hyvien tai pahojen puolesta.
Se onnistui tavoitteessaan, mikä näkyy ulospäin.
Maapallon valoa ja sähköä kuvaavissa satelliittikuvissa nähdään, -
miten valaistuja ovat New York, Toronto, Lontoo, Pariisi ja Rooma -
verrattuna Pohjois-Koreaan tai Ruandaan.
Kuvitelkaa äänen satelliittikuva.
Israel on paljon hiljaisempi kuin vuosi sitten.
Myös Yhdysvalloissa julkinen keskustelu on hiljentynyt.
Tässä mielessä hallituksessa on tapahtunut suuri muutos.
Meidän ei kuitenkaan kannata arvioida uutta hallitusta -
ensimmäisten 6 kuukauden perusteella.
En usko, että seuraavien 6 kuukauden aikana nähdään -
rohkeita diplomaattisia aloitteita.
Niitä ei ole odottavissa.
Tällä hallituksella oli tietty tavoite,-
jonka se on tähän mennessä saavuttanut melko kiitettävästi.
Eversti Eisen?
Eikö ole mielenkiintoista, että nähdään sekä jatkuvuutta että muutosta.
Miksi sen pitäisi olla joko-tai eikä molemmat?
Tapahtui suuri muutos, joka toi jatkuvuutta.
Ihailen tätä äänen näkökulmaa.
Tunnen sen Atlantin molemmin puolin.
Vaikka melu on hiljentynyt, -
polarisoituminen ja ääri-ilmiöt eivät ole kadonneet.
Enemmistö ei liikahda mihinkään.
Israelissa taas kuullaan jälleen -
lisää melua Iranista.
Turvallisuuden osalta jatkuvuutta on paljon enemmän.
Kotirintamalla meillä on ollut kaksi erittäin merkittävää muutosta.
Hallituksessa on Israelin arabien poliittinen puolue.
Se on muslimiveljeskunta.
Tällä on merkitystä.
Sanon tämän koko sydämestäni, -
että ääriortodoksipuolueet eivät ole hallituksessa.
Nämä ovat merkittäviä muutoksia Israelin sisäpolitiikassa.
Olen aina ihmetellyt, miten Yhdysvalloissa -
demokraatit väistyvät, jos republikaanit voittavat ja päinvastoin.
Israelissa on monipuoluejärjestelmä.
Tässä tapauksessa Israelin yhteiskunnan yhteisö pääsi -
ensimmäistä kertaa hallitukseen.
Merkittävä yhteisö taas joutui jättämään hallituksen.
Nämä ovat merkittäviä tekijöitä.
Vuonna 2020 hurrasimme suhteiden normalisoitumista -
Arabiemiraattien, Bahrainin, Sudanin ja Marokon kanssa tavalla tai toisella.
Tämän vuoden suurin saavutus on sisäinen normalisoituminen.
Saimme kokoon hallituksen 2 vuoden vaalikierteen jälkeen -
sekä budjetin.
Muissa maissa nämä asiat olisivat olleet itsestäänselvyyksiä.
Israelissa tämä on kuitenkin suuri muutos sitten vuoden 2018.
Myös suurlähettiläs Pinkas viittasi tähän.
Palestiinalaiskysymykselle ei ole tulevaisuuden näkymiä.
Hallituksella ei ole poliittisia resursseja edistää asiaa.
Mikä on tilanne tämän ja Gazan suhteen?
Hallitus ulottuu melkein äärivasemmistosta äärioikeistoon.
Hallitus on kuitenkin kaksisäikeinen,-
tai kolmisäikeinen, jos keskusta lasketaan mukaan.
Se kuitenkin tarkoittaa, ettei hallitus koskaan tee mitään lakialoitetta, -
koska se ei pääse yhteisymmärrykseen.
Ulkoinen taho voi kuitenkin tehdä aloitteen.
Muutama päivä sitten ulkoministeri Blinken viittasi Venäjään ja Ukrainaan.
Hän sanoi, ettei valtion rajoja voi muuttaa väkisin.
Joku voi sanoa, "Entä Lähi-itä ja Israel?"
Tähän on olemassa vastaus: -
paluu rauhanprosessiin.
Tällä hetkellä ei ole tulevaisuuden näkymiä, -
mutta pilvet voivat väistyä horisontista.
Sama pätee lähes kaikkiin maihin historian aikana.
Eversti Ben-Shalom, miten Israel suhtautuu tällä hetkellä -
palestiinalaiskysymykseen?
Onko vuoden aikana tapahtunut jotain huomionarvoisia asioita tähän liittyen?
Monet eivät tiedä meidän tekevän yhteistyötä -
Palestiinalaishallinnon kanssa.
Ilman turvallisuusyhteistyötä tilanne ei olisi näin vakaa.
Viime viikkoina satunnaiset terrori- iskut ovat kuitenkin lisääntyneet.
Iskut seuraavat toisiaan.
On vaikea väittää sen olevan palestiinalaisten aikaansaamaa.
Se muistuttaa meitä siitä, ettei ongelma koskaan katoa.
Uskon, että Israelin politiikka on aina ollut -
potkia palloa eteenpäin ja jos odotamme tarpeeksi, -
jonain päivänä he unohtavat illuusionsa omasta valtiosta.
Näin ei tule tapahtumaan.
Palestiinalaiset ovat yhtä sitoutuneita strategisiin tavoitteisiinsa kuin me.
Me odotimme 2000 vuotta, niin voivat hekin.
Kaikki ymmärtävät, ettei nykyinen hallitus pysty dramaattisiin toimiin -
eikä myöskään tee mitään aloitteita.
Palestiinalaiskysymyksen ongelma on aina ollut virhearviointi, -
joka voi tapahtua milloin vain.
Se olisi traagista palestiinalaisnaapureillemme, -
koska meidän tulee yhdessä pyrkiä rauhaan.
Virhearvioinnit ovat ainoa asia, joka voi tapahtua.
Aabraham-sopimuksiin liittyen haluan kuulla teiltä, suurlähettiläs Pinkas.
Sopimuksiin päästiin, koska Arabiemiraatit seurasi -
Jordanian, Egyptin ja jossain määrin jopa Turkin esimerkkiä.
He pystyivät keskustelemaan sekä palestiinalaisten että Israelin kanssa.
Avaako tämä Israelille mahdollisuuk- sia solmia uusia rauhansopimuksia -
vai ollaanko nyt pysähtyneessä tilassa -
johtuen Israelin kotimaassa ja maailmanlaajuisesti -
kohtaamista haasteista?
Olemme kaikki Aabraham-sopimusten puolella.
Ne olivat ennen kaikkea asesopimuksia.
Rauhan vastineeksi Israelin kanssa Arabiemiraatit sai F35-hävittäjiä.
Muut syyt ovat toissijaisia.
Suurin palkinto on Saudi-Arabia.
En usko läpimurtoon Saudi-Arabian kanssa -
ilman lupausta läpimurrosta palestiinalaisten kanssa.
Näin voisi tapahtua vain, -
jos Yhdysvallat ryhtyisi diplomaattiseen painostukseen.
USA ei tee näin aiemmin mainituista syistä.
Kyse on nyt Kiinasta ja Taiwanista.
Heillä on kädet täynnä työtä Ukrainan kanssa.
Saudi-Arabia ei ole suosittu maa Yhdysvalloissa tällä hetkellä.
Aabraham-sopimukset ovat pysähdystilassa, mikä on hyvä asia.
Meillä on hyvät suhteet Arabiemiraatteihin, -
ja orastavat suhteet Bahrainiin, Omaniin ja Qatariin.
Tilanne ei ole huono.
Ohjelma on pian lopussa. Haluan käsitellä vielä Iranin kysymystä.
Eversti Eisen, voitte myös lyhyesti viitata palestiinalaiskysymykseen.
Tarkastellaan Iranin tilannetta Teheranin vallanvaihdoksen jälkeen.
Uusi hallinto on edellistäkin radikaalimpi.
Ebrahim Raisi pyrkii kääntämään Irania yhä enemmän itäänpäin -
ja haluaa solmia vahvan liittouman Kiinan kanssa -
osana strategista valtapeliä, sekä tietysti Venäjän kanssa.
Mitä haasteita tämä tuo Israelille myös tukijoukkojen yhteenottojen kannalta?
Iran on paikallinen aluevalta, joka yrittää liittoutua ulkovaltojen kanssa.
Yhdysvallat on tietysti vastaan, -
joten he kääntyvät Kiinan ja Venäjän puoleen.
Niillä on kuitenkin omat intressinsä myös muiden alueen valtojen kanssa.
Haluan liittää tämän Jerusalem studioon, jossa istumme.
Kuluneena vuonna 2021 -
Iran, Hizbollah, shiiat, jihadistit ja Hamas -
keskittyivät Jerusalemiin, al-Qudsiin.
Se on potentiaalinen kaiken keskiössä oleva liipasin.
Israelin turvallisuuspolitiikka sytyttää tahattomasti -
sekä palestiinalaiset että Itä-Jerusalemin asukkaat.
Al Quds, al Aqsa, Jerusalem -kysymys -
ei liity vain Iranin ydinohjelmaan.
Vuosi 2021 tuo yhteen ääripäät - mikä ristiriitainen kommentti!
Se polarisoi osapuolia ja Jerusalem, al-Quds, on kaiken laukaisualusta.
Ydin on eri näkemykset Jerusalemista ja sen pyhistä paikoista.
Siksi muurin vartijat otettiin käyttöön viime toukokuussa.
Puhutte sunni-muslimeista ja Hamasista.
Shiiat eivät välitä Jerusalemista.
He eivät pidä Jerusalemia laukaisualustana.
Useat arabi- ja muslimivaltiot, -
mukaan lukien maltilliset valtiot kuten Jordania, -
Saudi-Arabia ja Marokko, -
vaativat omistusoikeutta pyhille paikkoille Jerusalemissa.
Tämä on melkoinen ongelma.
Jopa presidentti Trump siirtäessään suurlähtystön Jerusalemiin -
varmisti Putinia seuraten, -
että hän tarkoitti vain Länsi-Jerusalemia.
Hän korjasi 1940-50-luvuilta alkaneen ongelman, -
kun suurlähetystö siirrettiin Jerusalemiin.
Silloin ei puhuttu itä-Jerusalemista.
Kun Israel valtasi itä-Jerusalemin, -
se laajensi kaupungin rajoja kattamaan osan Länsirantaa, -
joka oli Jordanian hallinnassa Jerusalemin ulkopuolella.
Monet tahot siis havittelevat tällä hetkellä Jerusalemia.
Se tulee olemaan monimutkaisin asia tulevissa rauhansopimuksissa.
Eversti Ben-Shalom, viimeinen lause?
Vuodesta 2021 ei voi olla mainitsematta -
avaruusmatkailun yksityistämistä, geenien manipulointia -
sekä muita tärkeitä asioita kuten luonnonkatastrofit, taifuunit -
ja tornadot.
Haasteita on paljon muitakin kuin nämä strategiset kysymykset.
Suurlähettiläs Pinkas?
Olemme hyvin lähellä tilannetta, -
jossa jopa palestiinalaiset eivät enää pidä Palestiinan valtiota realistisena.
Tämä johtaisi väistämättä vaatimukseen yhdestä valtiosta -
ja äänestysoikeuksista.
Kuten sanonta kuuluu, "Niili ei ole vain joki Egyptissä".
Jatketaan aiheesta enemmän myöhemmin. Ohjelma on lopussa.
Kiitos suurlähettiläs Pinkas, eversti Eisen, eversti Ben-Shalom -
ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen