Tervetuloa Jerusalem studioon!
Sanonnat ovat loppuun kuluneet.
Kaikki vaihtoehdot ovat pöydällä, kaikki keinot käytettävissä, -
on varasuunnitelma ja muut valttikortit.
Nämä ovat tietysti epäsuoria uhkauksia.
Se ei kuitenkaan ole vain sananhelinää, -
sillä kun uhkaus tehdään, se on toteutettava.
Tämä ei näytä pätevän Iranin ydinohjelmaan.
Jos Wienin neuvottelut epäonnistuvat, -
mitä Iranin sotilasasemasta kiinnostu- neet järjestöt ja valtiot voivat tehdä,-
ottaen huomioon poliittisen, soti- laallisen ja taloudellisen näkökulman.
Aiheesta keskustelevat Washingto- nista prikaatikenraali Mark Kimmitt, -
entinen poliittisten ja sotilasasioiden varaulkoministeri.
Kiitos!
Pohjois-Israelista mukana on eläköitynyt prikaatikenraali -
ja entinen Israelin ilmavoimien komentaja Relik Shafir. - Iltaa!
Studiossa on toimittajamme -
sekä Jerusalemin vartijat ja Suurvallat pelissä -ohjelmien juontaja Amir Oren.
Mitä tarkoitetaan tällä nk. työkalupakilla, -
eli mitä nämä muut vaihtoehdot tänä päivänä ovat?
Ainakin tähän saakka kysyttäessä näistä muista vaihtoehdoista -
Bidenin hallinto on esittänyt hyvin yksinkertaisen vastauksen.
Epäonnistunutta diplomatiaa seuraa lisää diplomatiaa.
Se voi muuttaa muotoaan, mutta an- netaan diplomaattien löytää ratkaisu.
Pakotteita ei haluta lisätä.
Sotilasoperaatioista ei ole puhunut -
kukaan hallinnon puhemiehistä.
Kysyjät tietysti kysyvät sotilasoperaatioista, -
mutta hallinnon virkamiehet eivät ota tähän kantaa vastauksissaan.
Muistellaan hetkeksi edesmennyttä kenraalia Colin Powelia.
Yhdessä entisen puolustusministeri Weinbergerin kanssa -
hän käytti yksinkertaisia testejä -
Vietnamin sodan opeista.
Ennen sotaan ryhtymistä päättäjät pohtivat sodan strategista tarkoitusta.
Onko sodalla kansan ja kongressin tuki?
Onko olemassa exit-strategia ennen sodan aloittamista?
Ei tunnu siltä, että Bidenin hallinto, joka vasta hiljattain -
allekirjoitti Global Posture -asiakirjan, -
olisi harkinnut kunnolla kaikkia siirtojaan.
Sotilasoperaatio ei siis vaikuta realistiselta vaihtoehdolta, -
vaikka Wienin neuvottelut epäonnistuisivatkin.
Haluan kuulla teidän näkemyksenne kenraali Kimmitt.
Olitte aikoinaan sotilaskomentaja -
Irakin hyökkäyksen aikana ja sitä en- nen Afganistanin, jos muistan oikein.
Miten Yhdysvallat Bidenin hallinnon johdolla -
kohtaa nämä haasteet, -
mikäli Yhdysvallat ei valitsekaan diplomatiaa, -
vaan turvautuu sotilaallisiin toimiin, -
jotka voisivat saada Irakin takaisin raiteilleen diplomaattisesti -
pois siitä suunnasta, johon se on nyt menossa?
Yhdyn kommentteihin, joiden mukaan ensisijainen vaihtoehto on diplomatia.
Kuten Colin Powell siteerasi: "Rikkominen on ostopäätös."
Afganistanin ja Irakin operaatioiden kokemuksella 20 vuoden aikana -
sekä puolustus- että ulkoministeriö -
pyrkivät välttämään vakavampia toimenpiteitä -
kuin mitä tällä hetkellä harkitaan.
Vastaan kysymykseesi suunnittelusta.
Toimin jonkin aikaa sotasuunnitelmien päällikkönä CENTCOM:issa.
Suunnittelijamme pyörittelivät jatkuvasti eri vaihtoehtoja -
vastuualueemme sisällä.
On väärin väittää, ettei asiaa olisi harkittu tarkkaan.
Sotasuunnittelijat harkitsevat tarkkaan ja tekevät suunnittelmia -
sekä päivittävät niitä aina tarvittaessa.
Kenraali, en tarkoittanut varasuunnitelmia.
Viittasin siihen, mitä tapahtuu turvaneuvoston johtoportaassa, -
jossa istuvat presidentti ja ministerit, -
koskien päätöksiä, joita heidän tulee tehdä.
Tietysti suunnittelua käydään taustalla jatkuvasti.
Tämä on totta.
Kyse ei ole siitä, etteikö asioita olisi harkittu.
He eivät vain halua pohtia asioita liikaa, koska se johtaa heidät -
kyseenalaistamaan heidän nykyistä ulkopolitiikkaansa.
Kenraali Shafir, mitä ajattelette suun- nittelutyöstä ja valmistautumisesta?
IDF:n päällikkö Aviv Kochavi on ohjeistanut -
kiirehtimään varautumista mahdolliseen iskuun Iraniin.
Se ei tarkoita välttämättä ilmaiskua, vaan yleisesti nostaen valmiustasoa.
Mikä on teidän näkemyksenne tästä?
Tekevätkö Israel ja Yhdysvallat yhteistyötä tällä hetkellä -
varasuunnitelmiin valmistautumisessa?
Huomioidaan, että Israel on siirtynyt EUROCOM:ista CENTCOM:iin.
Tämä mahdollistaa laajemman yhteistyön sen alueen -
muiden kumppaneiden kanssa.
En usko sotilasoperaation olevan vaihtoehto tällä hetkellä.
Oletteko koskaan käyneet basaarissa?
Oletteko joskus yrittäneet ostaa jotakin basaarista Turkissa tai muualla?
Ilman tätä kokemusta on vaikea ymmärtää iranilaisia.
Basaarissa pyyntihinta on kaksin- tai jopa nelinkertainen.
Sekä myyjä että ostaja tietävät tämän.
Siitä peli alkaa.
Kävelet pois kojulta. Iran huutaa, "Tule takaisin!"
Alkaa tinkiminen.
Iranin ensimmäinen tarjous on liian korkea -
eurooppalaisille ja amerikkalaisille.
Näin iranilaiset käyvät kauppaa.
Ilman kokemusta tinkimisestä basaarissa -
tätä ajattelutapaa on vaikea ymmärtää.
Länsimaiset katsovat nimellisarvoa.
Oletamme pöydän toisella puolella olevan tarkoittavan mitä sanoo.
Iran ei mielestäni toimi näin. Tämä tulee huomioida.
Se on kulttuurien yhteentörmäys.
Mitä tulee sotilaallisiin varasuunnitelmiin, -
Israel haluaa tietenkin parhaan teidusteluyhteistyön -
ja päätöksentekoprosessien -
menevän yks-yhteen Yhdysvaltojen kanssa.
Näkemämme nimellisarvon perusteella emme ole vielä siellä.
Ehkä Yhdysvallat ei tahdo Israelin rajoittavan itseään.
Israel yrittää puskea Yhdysvaltoja eteenpäin -
ja pakottaa sen päätöksentekoon -
tai edes jonkinlaiseen yhteistyöhön ja jakamiseen, -
mitä se ei tällä hetkellä halua tehdä.
Mossadin päällikkö ja Israelin puolustusministeri -
matkustivat Yhdysvaltoihin yrittääk- seen pakottaa sitä yhteistyöhön.
En usko Yhdysvaltojen vielä olevan valmis tähän.
Herra Oren?
Havainnollistaakseni ongelmaa, jota kenraali Kochavi yrittää ratkaista,-
viittaan kenraali Shafirin ansioluettelon alaviitteeseen.
Hän osallistui pieneen operaatioon, -
jonka tarkoitus oli tuhota Irakin reaktori.
Tämä tapahtui kesäkuussa 1981.
Tapahtuman valmistelut kuitenkin aloitettiin yli 2 vuotta aiemmin -
F4-alustalla.
Relik Shafir joukkoineen lensi F16-hävittäjillä, -
jotka tulivat markkkinoille vasta myöhemmin.
Jos Israelin ilmavoimat olisi suunni- tellut operaation 5-12 v. sitten, -
kaikki ominaisuudet eivät olisi tuolloin olleet välttämättömiä.
Pitkänkantaman ohjuksia, tankkausmahdollisuuksia -
ja muita ominaisuuksia ei tarvittu niin kauan kuin Iranin ydinsopimus -
oli voimassa.
Nyt tarve nousee jälleen.
Israelin täytyy sijoittaa miljardeja shekeleitä -
uudistaakseen näitä ominaisuuksia.
Lentäjät ja lentokoneet ovat ehkä vaihtuneet.
Iran on sittemmin kehittänyt ilmapuolustustaan.
Valmistelujen tulee jatkua.
Ilman varautumista mitkään puheet eivät auta.
Kun katsotaan koko Lähi-itää -
Iranin nähdään varautuvan iskuihin -
muun muassa sen ydinlaitoksia vastaan.
Iranin tukijoukot puhuvat avoimesti siitä, mitä voi tapahtua, -
jos sellainen isku toteutuu.
Viittaan tietysti siihen, että Hizbollah hyökkäisi silloin Israeliin -
ja Syyrian shiia-järjestöt hyökkäisivät Israeliin Syyriasta käsin.
Ei unohdeta Irakissa olevia amerikkalaisliittolaisiamme.
Hashd al Shab-järjestö julisti jo kuluneella viikolla -
aikovansa muuttaa Irakin taistelukentäksi -
ja aloittavansa suoran hyökkäyksen.
Ei unohdeta myöskään Jemeniä ja muita alueita, joissa Iranilla on -
täysi hallintavalta. Mitä voitte kertoa tästä?
Esittämäsi asiat muodostavat paradoksin.
Jos Iranin tukijoukot näkevät Iranin joutuvan pulaan-
Israelin, Yhdysvaltojen tai minkä tahansa koalition toimesta, -
he vetäytyvät taka-alalle eivätkä uhraa itseään Iranin tähden.
Tämä on tietysti pelottelua.
Israelin tulee huomioida eskaloituminen myös näiltä tahoilta.
Jos tehdään päätös sotaan ryhtymisestä, -
kyseessä ei ole vain yksi operaatio, -
koska Iran tulee vastaamaan rajusti -
Persianlahden öljykentillä.
Hizbollah ja Hamas eivät anna Israelin ajaa heitä nurkkaan.
Kenraali Kimmitt?
En ole varma, tukisiko Yhdysvallat aktiivisesti tällaisia operaatioita.
Yhdysvallat väittää suhteensa Israeliin olevan vankkumaton.
Nykyhallinnon alla se voi kuitenkin myös olla epäluotettava.
Hallinto haluaa vetäytyä alueelta eikä ottaa aktiivisesti osaa -
alueen tapahtumiin laajemmin.
Yhteenotto Iranin kanssa ei jäisi vain Iranin rajojen sisäpuolelle, -
vaan se leviäisi muualle Lähi-itään.
Meillä on sotilaallinen valmius, -
mutta tämä hallinto tekee kaiken voi- tavansa, kuten studiovieraanne sanoi
käyttääkseen diplomatian keinoja ja vielä vähän lisää diplomatiaa.
Kenraali Shafir?
Lähitulevaisuudessa tullaan varmasti näkemään -
Israelin ja Persianlahden valtioiden yhteisiä sotaharjoituksia.
En yllättyisi, -
jos nähtäisiin uudelleen samanlainen harjoitus kuten hiljattain nähtiin -
alueella olevien valtioiden kesken.
Israelin ilmavoimat voi vielä tehdä harjoituksia Persianlahden lähellä.
Tämä saattaa osaltaan muutta tilannetta, -
jossa Iranin tukijoukot -
ympäröivät Israelia.
Israelilla on omat kumppaninsa, joita en kutsuisi tukijoukoiksi, -
lähellä Irania -
ja Hormuzinsalmea.
Muistetaan, että Iran on melko helppo tukehduttaa ilman sotaa, -
estämällä Iranin laivojen kulkua salmen läpi avomerelle.
Ennen hyökkäystä on olemassa monia muita vaihtoehtoja, -
joita Yhdysvallat voi hyödyntää -
ennen kuin se joutuu turvautumaan varsinaiseen pommihyökkäykseen.
Se voi yrittää tukehduttamalla -
pakottaa Iranin jonkinlaiseen sopimukseen.
Pelit alkakoon!
Ensimmäinen ottelu on alkanut. Iran pelaa omaa peliään.
Edessä on useita otteluita, kunnes joku jänistää.
Kuka se on? Se on hyvä kysymys.
Se riippuu myös siitä, miten Yhdysval- lat onnistuu neuvotteluissa saamaan -
Venäjän ja Kiinan -
pakottamaan Iranin esittämään kohtuullisempia vaatimuksia.
Tämä kysymys jää nähtäväksi.
Kuten Kimmitt mainitsi, -
Yhdysvaltojen CENTCOM -
on ollut napit vastakkain -
Iranin kanssa jo noin 8 vuotta.
Suurlähetystön valtaamisesta lähtien marraskuussa 1979 -
Iranin ja Irakin välisen sodan loppuun asti vuoden 1998 puolivälissä -
Amerikkalaiset hyökkäsivät Irania vastaan.
Iran myös hyökkäsi tuolloin amerikkalaisia vastaan.
Yhdysvaltojen ja Iranin välillä oli jännitteitä.
IranAir ajettiin alas -
osana valmistautumista.
Yhdysvaltojen operaatio kohdistui Iraniin, -
ei Iranin ydinaseinfrastruktuuriin, -
vaan esimerkiksi miehittämättömiä lentoaluksia vastaan, -
jotka ovat iskeneet laivastokohteisiin.
Niiden tukikohdat sijaitsevat lähellä Hormuzinsalmea.
On Yhdysvaltojen tai jonkun muun valtion voimanosoitus -
tuhota nuo tukikohdat.
Tämä voi saada Iranin pysähtymään.
Poliittisen tahdon puute on pelin nimi.
Valitettavasti se on tilanne tällä hetkellä Washingtonissa.
Kenraali Kimmitt, mikä on teidän näkemyksenne?
Olet aivan oikeassa.
Aikomuksia ei voi muuttaa voimaksi.
Persianlahdella oleva Yhdysvaltojen lentotukialus, jossa on 90 konetta, -
on selkeä osoitus Yhdysvaltojen voimasta.
Kahdesta aluksesta ja pitkänkantaman ohjuksista puhumattakaan.
Iranin johtajilla ei ole epäilystäkään -
Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten kyvykkyydestä.
Kysymys kuuluu, mitä asialle aiotaan tehdä.
Mikä saisi Yhdysvallat käyttämään valtavia voimavarojaan -
kostotoimiin tai ennaltaehkäiseviin iskuihin Irania vastaan.
Olemme varmasti samaa mieltä, että tämä on hyvin epätodennäköistä.
Haluan kuulla teidän näkemyksenne kenraali Shafir.
Onko Israelissa aitoa poliittista tahtotilaa -
puolustusvoimien riveissä -
varautua potentiaalisen hyökkäyksen seurauksiin, -
kun Washingtonista puuttuu poliittinen tahto, -
joka auttaisi meitä hallitsemaan näitä seurauksia?
Valitettavasti -
voidaan kylläkin julistaa sotaan ryhtymistä, -
mutta en usko Israelin tällä hetkellä -
haluavan ryhtyä hyökkäykseen yksin.
Israel pyrkii kaikin tavoin kääntämään -
Yhdysvallat omalle puolelleen.
En usko Israelin haluavan ryhtyä mihinkään yksin.
Tämä on peli, -
jossa kaikki pelaajat liikuttavat nappuloitaan pelilaudalla.
Yhdysvallat on myös tilanteessa Afganistanista vetäytymisen jälkeen,-
jossa se haluaa näyttää jopa Kiinalle -
olevansa tosissaan.
Vetäytyminen monelta rintamalta syö uskottavuutta niin, -
ettei sinua oteta enää vakavasti.
On kyseessä sitten Kiinan, Venäjän tai Ukrainan näkökulma.
Mielestäni sopiva määrä painostusta Irania kohtaan ja vakavat -
toimenpiteet kuten kuukausi sitten Israelin yli lentänyt B1-hävittäjä, -
mikä oli ennen kuulumatonta, -
voi olla amerikkalaisten intressi, jota emme ole ajatelleet.
Nämä ovat tärkeitä kysymyksiä.
Kenraali Kimmitt, kertokaa meille amerikkalaisten näkökulma tähän.
Liittolaiset alueella ovat huolissaan.
Vetäytyminen Afganistanista välitti väärän viestin -
Yhdysvaltojen kumppaneille.
Jopa Arabiemiraattien kansallisen turvallisuuden neuvonantaja -
matkusti Teheraniin keskustelemaan Iranin kanssa.
Tämä oli ennenkuulumatonta vain muutama kuukausi aiemmin.
Saudi-Arabia käy suoria neuvotteluja Iranin kanssa -
erimielisyyksien ratkomiseksi.
Onko Lähi-idässä epäluottamusta Yhdysvaltoja kohtaan, -
mikä voi johtaa seurauksiin, jotka Yhdysvallat on ehkä huomioinut, -
mutta joita se ei ole valmis ratkaisemaan?
Laajempi kysymys kuuluu, miksi Persianlahden liittolaisemme -
ovat kääntyneet Iraniin päin.
Kaikki vaihtoehdot poistuvat, jos Iran kehittää ydinaseen.
Suurin vaara alueella on Israelin olemassaoloa vaarantava uhka.
Tästä alkaa myös asevarustelukilpailu.
Jos Iran saa ydinaseen, kukaan ei usko sen pysäyttävän ydinaseiden -
kehitystä Lähi-idässä.
Jos Iran saa ydinaseen, niitä kehittävät myös muut alueen valtiot -
kuten Saudi-Arabia ja Arabiemiraatit.
Meidän tulee tehdä kaikkemme varmistaaksemme, -
ettei Iran saa ydinasetta.
Jos diplomatia ei toimi, käytetään taloudellisia pakotteita.
Myös salaiset operaatiot ovat välttämättömiä.
Toivotaan, ettei Iranin ja minkään val- tion välillä puhkea aseellinen konflikti
Kuten Colin Powel sanoi, -
jos rikot jotain, joudut ostamaan sen ja omistat sen.
Ohjelma on lopussa. Haluan antaa jokaiselle loppupuheenvuoron.
Kenraali Shafir, aloitetaan teistä.
Muistamme Yhdysvaltojen suur- lähettilään Irakissa tekemän virheen.
Hän ei ollut ymmärtänyt Saddam Husseinin pyyntöä.
Sen seurauksena Saddam valtasi Kuwaitin.
Nyt Iran haluaa palata neuvottelu- pöytään ja päästä sopimukseen.
He puhuvat outoa kieltä, jota pitää ymmärtää oikein.
Yhdysvaltojen täytyy olla vahva ja osoittaa voimaansa -
ja tahtotilaansa -
käytännössä eikä vain teoriassa.
Odotan tämän olevan osa Yhdysvaltojen diplomatiaa.
Tällä hetkellä ei näytä siltä.
Israel yrittää painostaa Yhdysvaltoja toimimaan näin.
Olemme kaukana sotilaallisesta konfliktista, -
mutta Yhdysvaltojen nyt ottama asema on tärkeä askel -
sopimukseen pääsemiselle.
Ellei oteta huomioon virhearviointeja.
Kenraali Kimmitt, kertoisitteko oman näkemyksenne tähän.
Kenraali Shafir vertasi tilannetta basaariin.
Siellä on oltava varma, että olet valmis kieltäytymään tarjouksesta.
Pelkään, että Yhdysvallat keskittyy liikaa sopimuksen saamiseen, -
että se saattaa solmia huonon sopimuksen.
Herra Oren?
Presidentti Bidenin taktiikka on puhua lempeästi ja kantaa isoa porkkanaa.
Hän yrittää tarjota tätä porkkanaa, -
kuten kaupankäynti Persianlahden valtioiden ja Iranin kanssa.
Se on houkutus saada Iran suostumaan sopimukseen.
Mutta vain elokuvissa ja animaatioissa -
porkkanat muuttuvat kepeiksi.
Tällä hetkellä Yhdysvaltain hallinto ei ole riittävän määrätietoinen, -
mistä te kaikki kolme olette puhuneet.
Ihmeitä voi kuitenkin vielä tapahtua.
Valitettavasti aikamme on lopussa.
Jatkossa palaamme kuitenkin vielä tähän aiheeseen.
Toivotaan, että vältämme virhearvi- ointeja ja tilanne pysyy hallinnassa.
Kiitos kenraali Shafir ja kenraali Kimmitt mukanaolostanne -
sekä toimittajamme herra Amir Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen