Tervetuloa Jerusalem studioon!
Naapurimaat, Turkki ja Kreikka, ovat myrskyn silmässä Välimerellä.
Kiistat juontavat juurensa maantie- teeseen, historiaan ja politiikkaan.
Yhdysvallat oli ennen molempien yhteinen suojelija ja tukija, -
kun Neuvostoliitto uhkasi Euroopan maita.
30 vuotta kylmän sodan päättymisen jälkeen -
Ankaran ja Ateenan väliset kiistat voittavat maiden yhteiset intressit.
Aiheesta keskustelevat Ateenasta -
tr. Antonia Dimou, Lähi-idän ja Persianlahden yksiköiden johtaja -
Turvallisuus- ja puolustusinstituutista.
Kiitos!
Tervetuloa myös eläköitynyt eversti tr. Eran Lerman, -
joka on TV7 Lähi-idän ajankohtaisohjelman toinen juontaja, -
Jerusalemin strategia-instituutin varajohtaja -
sekä Jerusalem Strategic Tribunen päätoimittaja.
Ilo olla mukana Antonian kanssa jopa näin etänä.
Studiossa on analyytikkomme Amir Oren, -
joka on myös TV7 Jerusalemin vartijat-ohjelman juontaja.
Olkaa hyvä, Amir.
Historiallisesti meillä muinaisten israelilaisten jälkeläisillä -
ei ole osaa eikä arpaa tähän taisteluun.
Olimme ensin hellenistien -
ja sitten tietenkin ottomaanien vallan alaisuudessa.
Menneet ovat kuitenkin menneitä.
Nyt meidän pitää huolehtia tämänhetkisistä eduistamme.
3 asiaa, joita Israel ja Yhdysvallat haluavat edistää alueella, -
ovat turvallisuus, -
vakaus ja itsemäärämisoikeus.
Tietysti tällä hetkellä -
presidentti Erdoganin harjoittama proaktiivinen politiikka -
uhkaa näitä kolmea tekijää -
Kreikan näkökulmasta.
Liittolaissuhteet eivät muutu tuulen, -
vaan Erdoganin kaltaisten johtajien mielenliikkeiden mukana.
Israel on onnistunut parantaman suhteitaan Kreikkaan, -
Kyprokseen, Egyptiin, Ranskaan, Italiaan -
ja Arabiemiraatteihin.
Tämä muodostaa tavallaan ryhmittymän Välimerelle.
Arabiemiraatit sijaitsee tietysti Persianlahdella, -
mutta tänä päivänä maantieteellisillä määritelmillä ei ole merkitystä.
Viime viikkojen aikana -
Yhdysvaltojen ja Kreikan väliset strategiset suhteet ovat parantuneet.
Samaan aikaan on myös yritetty tukea Turkkia, -
koska se auttoi vetäytymisessä Kabulista.
Yhdysvaltojen viimeisin tarjous Turkille koski F16-hävittäjiä.
Heillä on jo n. 200 F16-hävittäjää, -
mutta tarkoitus on myydä Turkillle uudempaa hävittäjämallia.
Miksei sitten F15 -hävittäjiä?
Koska Lockheed valmistaa sekä F16- että F35-hävittäjiä.
Kun taas F15-hävittäjät ovat kilpailijan, Boeingin, valmistamia.
Tämän piti olla kasvojen pelastus-ele.
Turkki on vaatinut S400-sopimuksensa hyväksymistä -
eli maasta-ilmaan puolustusjärjestelmä.
Päätöksiä ei ole vielä tehty.
Yhdysvallat on Kreikan puolella, -
joka on sekä NATO:n että EU:n jäsenvaltio.
Se on selvää, kun huomioidaan osapuolten väliset sopimukset.
Toisaalta he tarvitsevat myös Turkkia.
Keski-Aasiassa ja Kaukasiassa -
Turkki on Irania vastaan.
Turkilla on ehkä Iranin suhteen samanlaisia intressejä kuin Israelilla.
On monia muitakin rintamia kuten Syyria ja kurdit, -
joista voimme puhua myöhemmin tarkemmin.
Loppujen lopuksi tärkeitä ovat myös energia- ja turvallisuustekijät.
Jos halutaan syrjäyttää Venäjän Nordstream-kaasuputki, -
silloin kaasuputkihankkeet, -
joissa ovat mukana Israel, Kypros, Kreikka ja Egypti, -
voisi hyvin ottaa tilalle.
Haluan seuraavaksi kysyä teiltä, herra Lerman.
Mikä on tällä hetkellä itäisen Välimeren alueen suurin haaste -
ja samalla suurin mahdollisuus?
Tällä hetkellä kaikki huomio on keskittynyt Iranin kysymykseen.
Joissain ei-aivan merkityksettömissä asioissa -
sillä on yhteisiä tekijöitä Turkin kanssa.
Yksi näistä on Iranin uhan alla olevan Azerbaijanin tulevaisuus.
Israelin hallituksen tuleekin suhtautua avoimin mielin joihinkin asioihin.
Israelin hallitus on kuitenkin tehnyt hyvin selväksi -
lukuisissa tapaamisissaan Kreikan ja Kyproksen kanssa, -
Kreikan ilmavoimien sotaharjoituksiin osallistumisen kautta, -
että Amirin taitavasti kuvaileman liittouman muodostuminen, -
on keskeissä asemassa Israelin itäisen Välimeren politiikassa.
Vastapainoksi Amirin mainitsemille kolmelle tekijälle, -
voisin antaa pitkän listan englanniksi e-kirjaimella alkavia syitä siihen, -
miksi tämä on niin tärkeää Israelille.
Haluan puhua hyvin selkeästi. Ensimmäinen niistä on Egypti.
Egyptin turvallisuus, vakaus ja kyky -
ratkaista maan vakavat taloudelliset ongelmat -
on elintärkeää Israelin vakauden ja tulevaisuuden kannalta.
Rauhansopimus Egyptin kanssa -
on kestänyt jo 42 vuotta, mikä on merkittävä saavutus.
Maiden väliset suhteet ovat nyt paremmat kuin koskaan ennen.
Tämä näytetään hyvin avoimesti, -
mikä näkyi pääministeri Bennettin vierailulla -
presidentti al-Sisin luona Sharm El Sheikhissä.
Lennon operoi EgyptAir eikä tekaistu lentoyhtiö Air Sinai.
Maan lipun värit liehuivat Ben-Gurionin lentokentällä.
Nämä kertovat Israelin politiikalle keskeisistä asioista.
Tämä ei kuitenkaan ole tärkeysjärjestyksessä ensimmäisenä, -
koska tilanne on vakaa.
Tämä ei ole etusivun polttava puheenaihe, -
vaan pitkän tähtäimen strateginen sijoitus.
Israel, Egypti, Kreikka ja Kypros muodostavat siis -
itäisen Välimeren liittouman ytimen, mikä on ja pysyy meille tärkeänä.
Mahdollisuuksia syntyy, -
koska toisella puolella on Arabiemiraatit ja toisella Ranska.
Viime viikkoina tilanne on kehittynyt.
Saudi-Arabia on avoimesti noussut tukemaan tätä liittoumaa.
Se on osallistunut sotaharjoituksiin Kreikassa, mikä on uutta.
Saudi-Arabia on noussut tukemaan Kyprosta.
Myös Ranskan sitoutuminen Kyproksen tukemiseen on osa -
tätä uutta nousevaa yhtälöä.
Ydinkysymys on tietenkin yksinomaisten talousvyöhykkeiden -
alueelliset rajat itäisellä Välimerellä.
Israelille on elintärkeää, -
että Egyptillä, Kyproksella ja Israelilla -
on pääsy Euroopan markkinoille, -
on se sitten energian tai kaasuntuotannossa.
Nykyinen kaasunhinta voi tehdä kaasusta -
varteenotettavan vaihtoehdon. Tämä oli tilanne pari kuukautta sitten.
Riippumatta Turkin vaatimuksista -
ja hyväksymättä Turkin ja Libyan karttaa, joka saartaisi meidät -
itäisellä Välimerellä, tuemme Kreikan ja Egyptin karttaa.
Sopimus allekirjoitettiin ulkoministeri Danielsin Kairon-vierailulla -
viime kesänä.
Näin ollen meidän täytyykin löytää keinoja -
ratkaista tämä ilman yhteenottoja tai väkivaltaa.
Joudumme ehkä tekemään joitain myönnytyksiä Turkille.
Itäinen Välimeri ei kuitenkaan saa jäädä Erdoganin politiikan armoille.
Egypti, Erdogan, energia, sotaharjoitukset, -
talousintressit, ympäristökysymykset -
sekä yhteiset toimet hätätilanteiden varalta -
yhdistävät nyt Israelia, Kreikkaa, Kyprosta ja Egyptiä.
Tr. Dimou, mikä on teidän näkemyksenne?
Olen täysin samaa mieltä tr. Lermanin kanssa -
alueella laajemmin vaikuttavasta politiikasta, -
ja etenkin itäisellä Välimerellä.
Käytännössä näemme geopoliittisen tilanteen muuttuvan taustalla, -
mikä heijastuu kaikille tasoille.
Esimerkiksi Kreikka, Kypros ja Israel -
etenevät nopeasti Euraasian yhdistämshankkeessaan.
Reitti yhdistää Israelin, Kreikan ja Kyproksen Eurooppaan.
Israelilaiset ja kyproslaiset yritykset myyvät sitä kautta sähköä.
Samalla Kreikka kiinnittää paljon huomiota -
yhteistyöhönsä Kyproksen ja Egyptin kanssa.
Tänään järjestettiin näiden kolmen valtion johtajien välinen tapaaminen.
He vakuuttivat sitoutuvansa alueellisen yhteistyön kehittämiseen -
energiatalouden, puolustuksen ja sijoittamisen alueilla.
Ei sovi unohtaa, -
että viime viikolla nämä kolme valtiota allekirjoittivat sopimuksen, -
joka yhdistää Euroopan ja Aasian toimittamalla sähköä -
Egyptistä Eurooppaan kaapelin avulla, -
joka yhdistää Egyptin, Kyproksen ja Kreikan sähkökentät Eurooppaan.
Tällainen yhteistyö on erittäin tärkeää.
Yhdysvallat kiinnittää tähän paljon huomiota, -
sillä se yhdistää neljä Yhdysvaltojen tärkeää kumppania ja liittolaista.
Kreikka tietysti ajaa erittäin dynaamista ulkopolitiikkaa, -
jota tukevat merkittivinä valtioina Ranska sekä Yhdysvallat.
Käytännön tasolla -
Washington on lisännyt yhteistyötään Kreikan kanssa -
strategisen dialogin kautta.
Se alkoi alun perin v. 2019.
Viime viikolla ulkoministeri Blinken vahvisti sen uudelleen.
Silloin allekirjoitettiin Kreikan ja Yhdysvaltojen välinen -
molemminpuolisen puolustussopimuksen laajentaminen.
Sopimus on erittäin tärkeä, sillä se sisältää lisäyksen, -
joka mahdollistaa amerikkalaisten sotilaiden koulutuksen -
eri puolilla Kreikkaa.
Sopimuksessa vahvistettiin myös molempien valtioiden sitoumus -
suojella toistensa alueellista määräämisoikeutta -
sellaisia toimia vastaan, jotka uhkaavat rauhaa.
Näitä ovat esimerkiksi sotilastoimet jompaa kumpaa valtiota vastaan.
Käytännön tasolla -
nimeämättä Turkkia, yhteinen puolustusopimus on välittänyt -
selkeän viestin Ankaralle, -
että Washington tukee Kreikkaa Turkkia vastaan, -
mikäli Kreikka kansainvälisen lain mukaan -
laajentaa rajojaan 6-12 meripeninkulmaa.
Ankaralle on välitetty selkeä viesti, että Washington tukee Kreikkaa, -
mikäli Turkki ryhtyy sotatoimiin itäisellä Välimerellä ja Aegeanmerellä.
Viime vuonna Kreikka ja Turkki olivat merivoimien yhteenoton partaalla.
Tämä sopimus onkin hyvin tärkeä, -
koska se tukee kansallisia intressejä ja antaa Kreikalle puolustuskilven -
etenkin itäisellä Välimerellä.
Myös Ranskan kanssa on hiljattain allekirjoitettu samanlainen sopimus, -
joka on ratifioitu parlamentissa.
Tämä maiden välinen sopimus -
vahvistaa Kreikan puolustuskapasiteettia.
Kreikka hankkii upouutta sotilas- kalustoa vuoteen 2025 mennessä.
Kreikalla on myös mahdollisuus ostaa ranskalainen sota-alus.
Kreikan ja Ranskan välinen strateginen puolustussopimus -
vahvistaa maiden välistä läheistä yhteistyötä, -
sekä laajentaa Kreikan poliittista jalansijaa Euroopassa ja Välimerellä.
Tärkeintä on, että se vahvistaa Kreikan heikkeneviä kykyjä.
Samoin kuin Yhdysvaltojen kanssa tehty sopimus, myös tämä sisältää -
molemminpuolisen puolustuslausekkeen -
aseellisen hyökkäyksen kohdistuessa jommankumman valtion alueelle.
Käytännössä sopimus vahvistaa -
EU:n yhteisen puolustuslausekkeen artiklaa 42.
Tr. Lerman viittasi jo Arabiemiraatteihin -
ja sen aktiiviseen osallistumiseen itäisellä Välimerellä.
Muistetaan myös, että Kreikka teki puolustussopimuksen -
Arabiemiraattien kanssa alkuvuonna 2021.
Sekin sisältää yhteisen puolustuslausekkeen.
Herra Oren?
On jo olemassa NATO:n perustamiskirja, -
joka velvoittaa jokaisen jäsenen puolustamaan toisiaan -
hyökkäyksen sattuessa.
On kiusallista, kun Turkki NATO:n jäsenvaltiona -
saattaa hyökätä toiseen NATO-valtioon eli Kreikkaan.
Siksi tämä lauseke oli tärkeä.
Olen yllättynyt, ettet vielä ole maininnut lempiaihettasi, -
eli operaatio-Iriniä.
Se on Euroopan Unionin operaatio.
On käynnissä melkoinen väittely EU:n sisällä -
sekä EU:n ja NATO:n kesken.
Kuinka monta itsenäistä armeijaa -
Euroopassa tarvitaan NATO:n lisäksi?
Yksi vastaus on, että NATO on yhtä kuin EU ja Turkki.
Tietenkin Yhdysvaltojen ja Kanadan lisäksi.
Turkki on melkoinen este yhteisymmärryksen saavuttamiselle.
Ateena ja Ankara käyvät tunnusteluneuvotteluja.
Etenevätkö ne mihinkään vai viivytteleekö Erdogan?
Kreikka on muuten toiminut diplomaattisesti hienosti.
Se on ratkaissut kiistansa Pohjois-Makedonian -
ja muiden uusien NATO-jäsenten kanssa.
Kreikka on toiminut esimerkillisesti Länsi-Balkanilla.
Kaikki tietävät, että vaikka Kreikka haluaa sopia kiistat, -
jostain syystä toinen osapuoli pitää jatkuvasti koko alueen varpaillaan.
Eversti Lerman?
Vuosia puheenaiheena oli Kyproksen kysymys -
tai Kreikan ja Turkin väliset jännitteet.
Tämä on estänyt kahta suurta Brysselin byrokraattia -
eli EU:ta ja NATO:a -
jopa puhumasta toisilleen.
Kommunikaatiokatkosta ei ole ratkaistu, -
koska Turkki ei suostu keskustelemaan järjestön kanssa, -
jonka jäseniä Kreikka ja Kypros ovat.
Sama pätee myös päinvastoin.
Ranskan ja Kreikan lisäksi monet muutkin EU-valtiot -
pitävät Turkin suhtautumista moniin kysymyksiin ongelmallisena.
Tämä on siis erittäin ongelmallinen kysymys.
Kaikki tietysti toivovat ja rukoilevat -
muutosta tapaan, jolla Ankaran korkein johto toimii.
Erdoganin neo-ottomanismi -
nähdään uhkana Kreikan lisäksi myös Israelissa.
Ajoittain kuulemme lausuntoja, -
että Hagia Sofia vallattiin ja muutettiin moskeijaksi.
Seuraavaksi he tulevat Al Aqsa-moskeijaan -
ja uhkaavat tehdä Jerusalemista ottomaanien perinnön.
Tällaiset asenteet ovat vaarallisia.
Tähän liittyy myös Turkin puuttuminen Pohjois-Irakiin -
ja Syyrian kurdi-alueiden brutaali alistaminen, -
jotka ovat Turkin alaisuudessa, -
toisin kuin on tilanne Pohjois-Kyproksella.
Nämä aiheuttavat suuren ongelman.
Yksi tapa tehokkaasti ratkaista ongelma on vahvistaa liittolaissuhteita.
Ne eivät ole virallisia liittoumia, -
mutta joukko samalla puolella olevia valtioita mukaan lukien Arabiemiraatit.
Myös Saudi-Arabia on liittynyt tähän joukkoon.
Lisäksi samalla puolella ovat Egypti, Israel, Kreikka, Kypros ja Ranska.
Siinä on riittävästi tekijöitä, -
jotka saavat Erdoganin harkitsemaan tarkkaan.
Hän onkin yrittänyt saada suoraa yhteyttä Egyptiin, Saudi-Arabiaan -
ja Arabiemiraatteihin päästäkseen yhteisymmärrykseen.
Meidän tulisi puhutella Ankaraa päättäväisesti.
Kreikkaa tulisi myös kehottaa huomioimaan Turkin näkökulmaa.
Eivät kaikki Turkin kommentit yksinomaisista talousvyöhykkeistä -
ole täysin absurdeja.
Turkki on vahva valtio, -
joka on maantieteellisesti jäänyt pienelle talousvyöhykkeelle -
ympäröivien vesistöjen puristuksiin.
Kreikka taas on saarivaltio, -
ja sillä on etulyöntiasema.
Käytännöllinen kompromissi on mahdollinen, -
jos Turkki valitsisi vähemmän aggressiivisen suhtautumistavan.
Silloin se voisi olla avoimempi pääsemään yhteisymmärrykseen.
Muistetaan myös Saudi-Arabian ja Kreikan asema.
Yhdysvaltojen vedettyään ohjuksensa Saudi-Arabiasta, -
Kreikka on tuonut tilalle omat ohjuk- sensa kuningaskunnan suojaksi -
Jemenin Iran-myönteisiä Hutheja vastaan.
Ohjelma on pian lopussa.
Tr. Dimou, uskotteko diplomaattisten keinojen vielä onnistuvan?
Tunnusteluneuvottelut eivät ole täysin epäonnistuneet.
Suljettujen ovien takana käydään edelleen neuvotteluja.
Onko tilanne paranemassa?
Vuosi sitten tilanne oli erittäin vaarallinen.
Jatkuuko samanlainen tilanne myös tänä vuonna?
Haluaisin lisätä tr. Eran Lermanin puheenvuoroon, -
että todellakin dialogin avulla voidaan ratkaista itäisen Välimeren kiistat, -
eikä sotilastoimin.
Kreikka on toistuvasti osoittanut sitoutuneensa dialogiin -
ja alueellisten konfliktien rauhanomaiseen ratkaisuun -
Turkin ja alueen muiden valtioiden kanssa diplomatian kautta -
ja kansainvälisen lain mukaisesti.
Kreikka teki merialueen sopimukset Italian ja osittain Egyptin kanssa -
viime vuonna.
Se on innokas jatkamaan neuvotte- luja muiden naapureiden kanssa -
kuten Turkin ja Libyan, saadakseen sovittua samankaltaiset -
merialueen sopimukset kansainvälisen lain mukaan.
Jos suorat neuvottelut Kreikan ja Turkin välillä eivät tuota tulosta, -
kiistat jäävät kansainvälisen oikeustuomioistuimen ratkaistaviksi.
Kreikan ja Albanian suhteet ovat tästä hyvä esimerkki.
Ne ovat päättäneet viedä yksinomaisen talousvyöhykkeen -
merialueen kiistansa Haagin kansain- väliseen oikeustuomioistuimeen.
Tämä on parantanut Kreikan ja Albanian välisiä suhteita.
Kreikka on lähellä tätä neuvotteluissaan Turkin kanssa.
Hiljattain päättyi 63. tunnusteluneuvottelukierros -
ilman mitään käytännön tuloksia.
Syy on se, ettei Turkki halua keskustella merialueen kiistoista -
ja sopia erimielisyyksiään Kreikan kanssa.
Turkki haluaa laajentaa sopimuksessa käsiteltäviä aiheita sellaisiin, -
joita Ateena ei hyväksy.
Ratkaisu onkin dialogi, jota Kreikka vahvasti tukee -
kaikkien naapureidensa, mukaan lukien Turkin, kanssa.
Muistetaan, että merialueiden lait ovat ongelmallisia, -
jos toinen osapuoli ei niitä noudata.
Näin on Turkin kohdalla.
Albania puolestaa on päässyt Kreikan kanssa yhteisymmärrykseen asiassa.
Voinko vielä kommentoida? - Lyhyesti.
Artikla 121 kuuluu YK:n alaiseen merialueen lakiin.
Turkki ei ehkä ole allekirjoittanut tätä lauseketta, -
mutta käytännössä se on vaatinut lausekkeet toimeenpanoa -
esimerkiksi rajatessaan talousvyöhykettään mustallamerellä -
tämän lausekkeen perusteella.
Turkki on siis jo käytännössä toimeenpannut tämän lausekkeen.
Kreikka kutsuu Turkin neuvottelupöytään -
ratkaisemaan merialueiden kiistat rauhanomaisesti.
Aikamme on lopussa. Kiitos tr. Dimou, tr. Lerman ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen