Tervetuloa Jerusalem studioon!
20 vuotta siitä, kun Yhdysvaltojen joukot saapuivat Afganistaniin -
yhdessä paikallisten pohjoisten liittolaisten kanssa, -
Yhdysvallat vetäytyy nyt sodanruntelemasta maasta -
jättäen Afganistanin maan vallanneen islamisti-Talibanin armoille.
Huolimatta vetäytymispäätöksen viisaudesta tai välttämättömyydestä, -
kuvat epätoivoisista afgaaneista -
roikkumassa Kabulin lentokentältä lähtevässä yhdysvaltalaiskoneessa -
välittävät lopullisen viestin Yhdysvaltojen vetäytymisestä.
Tilanteen paikallisista ja maailmanlaa- juisista seurauksista keskustelevat -
Dubaista Arabiemiraateista eversti Richard Kemp, -
entinen brittijoukkojen komentaja Afganistanissa -
sekä Britannian hallituksen terrorismin vastaisen tiedustelutiimin johtaja.
Kiitos mukanaolostanne! - Ilo olla taas kanssanne.
Tervetuloa Yhdysvalloista myös Ronald Sandee, -
entinen Hollanin tiedustelupalvelun johtava analyytikko -
sekä Bluewater Intelligence -yrityksen toimitusjohtaja.
- On kunnia saada olla mukana.
Studiossa on analyytikkomme Amir Oren, -
joka on myös TV7 Jerusalemin vartijat-ohjelman juontaja.
Kertokaa meille viimeisimmät tiedot USA:n vetäytymisestä -
ja mitä käsityksiä ja seurauksia sillä on Lähi-idälle?
Aloitetaan käsityksistä.
Olin Pohjois-Carolinassa 36 vuotta sitten, kun Saigon vallattiin.
Silloiset kuvat tapahtumista -
piirtyivät ikiajoiksi siellä kohtaamieni -
laskuvarjohyppääjien ja erikoisjoukkojen mieliin.
On vaikea olla tuntematta nyt samoin.
Taaskin huolimatta Yhdysvaltojen hallinnon -
kansalliselle turvallisuudelle arvioimista hyödyistä, -
päätöksen seuraukset ovat kauheat.
Yhdysvaltojen viesti on, että se huolehtii omista kansalaisistaan -
ja kääntää selkänsä ihmisille, jotka luottivat heidän apuunsa.
Viime päivinä presidentti Biden on epätoivoisena yrityksenä -
lähettänyt CIA:n johtajansa -
Wiliam Burnsin -
käymään salaisia neuvotteluja Talibanin johtajan, -
Abdul Ghani Baradarin kanssa.
Sattumoisin Burns myös aloitti salaiset neuvottelut Iranin kanssa -
8 vuotta sitten Omanissa presidentti Obaman lähettämänä.
Tuomiota ei siis vielä ole annettu.
Todennäköisesti suurin osa evakuoitavista on jo päässyt maasta.
Mielikuvat tulevat kuitenkin vaikuttamaan amerikkalaisiin, -
mikä on tärkeä tekijä, kun presidentti Biden jatkaa toiselle virkavuodelleen.
Sen päätteksi pidetään välivaalit.
Alueellisten liittolaisten ja kump- paneiden tulee arvioida uudelleen -
yhteistyötään Yhdysvaltojen kanssa.
Haluan kysyä nyt eversti Kempiltä, -
entiseltä Afganistanin brittijoukkojen komentajalta.
Bidenin hallinnon astuessa virkaan -
se vakuutti länsimaisia liittolaisiaan ja kumppaneitaan ympäri maailmaa, -
että Yhdysvallat haluaa lisätä molemminpuolista yhteistyötä -
liittolaistensa ja kumppaneidensa kanssa.
Afganistanin tilanne näytti kuitenkin kertovan päinvastaista viestiä.
Päätös oli yksinomaan Yhdysvaltojen tekemä.
Kaikki sen liittolaiset olivat melko yllättyneitä nopeasta vetäytymisestä -
sekä tavasta, jolla se toteutettiin.
Kuulimme, miten tilanne muistuttaa Saigonia vuonna 1975.
Tilanne on mielestäni epäilemättä -
ulkopoliittisesti ja puolustuksellisesti huonoin ja katastrofaalisin -
operaatio länsimaissa -
ainakin minun elinaikanani tai sitten 2. maailmansodan.
Tämä on täydellinen katastrofi.
Biden teki yksipuolisesti päätöksen -
vetäytyä ilman minkäänlaisia ehtoja.
Hän syytti edeltäjäänsä -
tämän useita kuukausia aiemmin tekemästä päätöksestä.
Biden olisi voinut pyörtää tuon päätöksen ilman ehtoja Talibanille.
Trumpilla oli erilainen suunnitelma, -
joka ei välttämättä ollut parempi, -
mutta siihen oli ainakin liitetty ehtoja.
Päätöksellään hän pakotti muutkin länsimaat vetäytymään maasta.
He eivät voineet jäädä, koska he ovat liian heikkoja.
Britannian puolustusministeri kertoi -
yrittäneensä koota ryhmän muita NATO-maita, poislukien USA, -
jotka olisivat jääneet Afganistaniin Yhdysvaltojen vetäydyttyä.
Yksikään NATO-jäsenvaltio ei ollut halukas tekemään näin.
Tämä johtuu länsimaiden heikkoudesta.
Tilanteen suurimpia katastrofeja on, -
että se on paljastanut NATO:n olevan yhtä kuin Yhdysvallat.
Palvelin NATO-joukoissa lähes koko työurani Britannian armeijassa.
Tämä kaikki näyttää nyt vain kauniilta kulissilta.
Tämän hetken katastrofaalisessa tilanteessa -
pääministeri Johnson haluaisi joukkojen jäävän Afganistaniin -
31.8. määrätyn eräpäivän jälkeenkin.
Presidentti Biden haluaa vetäytyä.
Meille kerrotaan, että brittiläiset eivät voi edes -
turvata pientä lentokenttää, mikä ei ole suuri sotilastehtävä.
Britannia on yksi maailman viidestä johtavasta sotilasvaltiosta, -
emmekä pysty edes tähän.
Herää kysymys, mihin puolustusbudjettimme on käytetty.
Uskon, että kyse on enemmänkin poliittisesta tahtotilasta kuin kyvystä.
En myöskään usko Britannian haluavan jäädä Afganistaniin -
presidentti Bidenin tehtyä päätöksen vetäytymisestä.
Päätös oli heille helpotus, ja nyt Bri- tannia voi syyttää siitä Yhdysvaltoja.
Vaikkakin Britannia on myös yhtälailla syypää.
Yhteenvetona, NATO:n, Britannian ja Yhdysvaltojen tilanne -
on melko epämukava.
Britannian ja Yhdysvaltojen suhteet ovat elintärkeitä.
Olisi sääli nähdä tämän tilanteen vahingoittavan niitä katastrofaalisesti.
Tilanne yhdistää Britanniaa ja Yhdysvaltoja.
Maiden välisten suhteiden ei tule an- taa vahingoittua tämän seurauksena.
Sama pätee myös NATO:on.
NATO on erittäin tärkeä liittouma.
Meidän pitää nyt tehdä kaikkemme NATO:n maineen pelastamiseksi -
ja varmistaa sen tehokkuus tulevaisuudessa.
Herra Sandee, olette myös vierailleet Afganistanissa tiedustelutehtävissä.
Lisäksi olette tarkkailleet alueen jihadistijärjestöjen toimintaa, -
samoin kuin eversti Kemp Britannian näkökulmasta.
Haluaisin kuulla teidän näkemyksenne näistä järjestöistä.
Mujahadinit eli Taliban -
on liittoutunut Al-Qaidan -
ja muiden salafisti-jihadistijärjestöjen kanssa vuosien aikana.
Järjestöt eivät muuta toimintatapojaan vetäytyneen Yhdysvaltojen pyynnöstä.
He eivät muuta tapoja, joilla naisia kohdellaan -
tai tapaa, jolla uskontoa harjoitetaan.
Vahvistaako tämä näitä alueen terrorijärjestöjä niin, -
että ne alkaisivat taas ryhtyä -
länsimaita ja NATO-maita uhkaaviin toimiin?
Tai alueella sijaitsevia liittolaisia, jotka ottavat aina vastuun -
länsimaiden teoista tällaisten tilanteiden sattuessa?
Niille tämä on tietysti suuri riemuvoitto.
Jihadistiryhmät ovat iloisia tapahtuneesta.
Tämä kuuluu ja näkyy nyt kaikkialla.
Ne odottavat innolla pääsyä jälleen Afganistaniin.
Afganistanissa on tapahtunut muutoksia.
Ayman al-Zawahiri on palannut Afganistaniin, -
samoin kuin muut Al-Qaida-johtajat.
Mullah Baradar keskusteli Dohassa -
Hamasin johtajien kanssa.
Hän tarjosi heille kahta koulutusleiriä Afganistanissa sekä tarjoutui -
salakuljettamaan heille aseita Afganistanista.
Tiedämme Hizbollahin tukevan shiioja Afganistanin Hazaran alueella.
Maailman jihadistivoimat näyttävät jälleen yhdistyvän.
Näin ollen Eurooppaan kohdistuvat uhkat tulevat lisääntymään.
Uhkat kohdistuvat myös Euroopan ulkopuolelle, -
missä terrori-iskujen voidaan ennustaa lisääntyvän.
Tämä on huolestuttavaa.
Ayman al-Zawahiri on siis -
Osama bin Ladenin seuraaja eli Al-Qaidan nykyinen johtaja.
Taustatiedoksi kerron, miten hänen päätöksensä vaikuttavat -
Lähi-idässä Israeliin sekä koko länsimaailmaan.
Hänen oikea kätensä on al-Joulani, -
joka johtaa Idlibin alueella vaikuttavaa Tahrir al-Shamia -
luoteis-Syyriassa.
Siellä toisella puolella ovat Assadin hallinto ja venäläiset.
Pohjoisessa on Turkki, -
joka yrittää turvata aluetta -
ja ehkäistä osapuolia ryhtymästä täysimittaiseen sotaan.
Siitä seuraisi miljoonien pakolaisten aalto Turkkiin -
ja sitä kautta Länsi-Eurooppaan.
Tämä vaikuttaisi laajalti koko alueeseen.
Miten uskotte tilanteen kehittyvän?
Pysyykö tilanne hallinnassa vai räjähtääkö se käsiin?
Tällä olisi vakavia seurauksia jokai- selle samanmieliselle länsimaalle.
Amerikkalaiset sanoisivat vetäytymi- sen sijaan väistyneensä rannikolle.
Heillä on lentotukialuksia -
sekä ohjuksia kuljettavia aluksia.
He voivat myös tarvittaessa käyttää mannertenvälisiä ballistisia ohjuksia.
Jos Yhdysvallat onnistuu löytämään Zawahirin Afganistanista tai muualta,-
hänet tullaan surmaamaan.
Tämä ei kuitenkaan ole tarpeeksi hyvä vastaus.
Kysymys kuuluu, oliko suunnitelma alusta alkaen epäonnistunut -
vai epäonnistuiko sen toteutus?
Epäilemättä Yhdysvaltojen viranomaisten olisi pitänyt -
tehdä huolellisempaa taustatyötä.
He ovat saattaneet tietää jotain itsestään ja Talibanista.
Dohan neuvotteluissa Taliban lupasi -
olla ampumatta amerikkalaisia, ja myös piti tämän lupauksensa.
1,5 vuoteen yhtään amerikkalaista ei ole kaatunut.
Trump aloitti tämän ja Biden jatkoi.
Amerikkalaiset eivät kuitenkaan huo- manneet palapelin kolmatta palaa -
eli Afganistanin puolustusvoimia.
Kuinka nopeasti he luovuttivat?
Kerta ei ole ensimmäinen. Ranskan armeija luovutti v. 1940.
Näiden puolustusvoimien komentaja itse asiassa -
liittyi Talibanin joukkoihin välittömästi tilanteen puhjettua.
Tämä on nähty ennenkin -
Irakin armeijan kohdalla, kun ISIS tuli valtaan -
sekä Gazassa, kun Fatah välittömästi antoi periksi Hamasille -
ensimmäisessä hyökkäyksessä, -
vaikka armeija suosi Fatahia.
Armeijoita ei voi siis ennakoida.
Tästä on opittu ainakin, -
että arvioita tekevien ihmisten tulisi irtaantua niistä, joita he tukevat.
Ilmeisesti amerikkalaiset olivat niin varmoja, -
että heidän suojattinsa, afganistanilaiset, -
toimivat samoin kuin Yhdysvaltojen meri- ja ilmavoimat.
Tämä arvio oli perusteeton, mutta he uskoivat siihen.
Tämä on yksi syy viimeisten viikkojen tapahtumille.
Eversti Kemp, tilanne on selvästi lähtenyt käsistä.
Mielikuva länsimaista vakauden tuojana -
tietyille melko levottomille alueille on vahingoittunut merkittävästi.
Nähdäänkö tilanteessa mitään toivon pilkahdusta?
Otetaan huomioon, että dialogia käytiin aikoinaan Yhdysvaltojen -
ja NATO-valtioiden suojissa.
Dohassa neuvottelivat Taliban ja Afganistanin hallitus.
Samalla käytännössä tapahtumat kertoivat jotain aivan muuta.
Yhdysvallat ja NATO päättivät katsoa sitä sormien lävitse -
mahdollistaakseen neuvottelut.
Onko nähtävissä asenteen muutos, -
jossa ymmärretään, että Lähi-idässä sanojen sijasta teot määrittävät -
ihmisten aikomukset ja motiivin?
Jos ymmärsin kysymyksenne oikein, -
sanoisin, että tämänhetkinen tilanne on seurausta -
räikeästä väärinkäsityksestä, -
epäonnistumisesta saada riittävää tiedustelutietoa Talibanin kyvyistä.
Taliban osasi strategisesti viisaalla tavalla -
vallata lähes koko Afganistanin.
Tätä ei osattu ennakoida.
Ei myöskään osattu ennakoida Afganistanin puolustusvoimien kykyjä-
osittain heitä kouluttavien henkilöiden taholta.
Arvioita ei myöskään kyseenalaistettu.
Tämä on johtanut katastrofiin.
Tulevaisuudessa voimme odottaa, -
ettei Taliban yhtäkkiä ala kunnioittaa ihmisoikeuksia ja naisten oikeuksia.
He eivät myöskään aja pois Al-Qaidaa tai muita jihadistijärjestöjä.
Itse asiassa tapahtuu päinvastoin.
Tiedetään myös, että eri kaupungeissa olevat Talibanin joukot -
kuten Kabulissa ovat kulkeneet ovelta ovelle etsien vihollisiaan.
Näitä ovat mm. valtion työntekijät, ihmisoikeusaktivistit ja monet muut.
Emme tule näkemään Talibanin uudistuvan.
En usko sanaakaan, mitä he sanovat.
Dohassa tai muualla allekirjoitetut sopimukset ovat yhtä tyhjän kanssa.
Se on itsepetosta.
En myöskään usko hallituksemme johtajien uskovan tätä.
He etsivät keinoa vetäytyä.
He yrittivät vetäytyä lupauksen varjolla uudistuneesta Talibanista -
välttääkseen syytökset pakenemisesta -
häntä koipien välissä -
ratkaisemattomasta tilanteesta.
He tarttuivat tähän mahdollisuuteen.
Tämä sota on jatkunut vuosikymmeniä.
Ongelmaa, jota ratkaisemaan joukot lähetettiin, ei ole vielä selvitetty.
Ja uhka on edelleen voimassa.
Afganistanin jihadistien uhka tulee lisääntymään vuodesta 2021.
Ongelmaa ei siis ratkaistu.
Vaikka ratkaisuun menisi 100 vuotta, se pitäisi silti ratkaista.
Taistelussa on kyse länsimaiden olemassaolosta.
Me joudumme heidän tulilinjalleen.
Emme menneet Afganistaniin ajamaan naisten oikeuksia -
tai demokratiaa tai tekemään siitä yhtä Englannin kuntaa.
Tarkoitus oli estää terroriryhmien pääsy maahan, -
kun Taliban ja Al-Qaida oli ajettu sieltä pois.
Kun Al-Qaida v. 2001 iski kaksoitorneihin ja Pentagoniin, -
sen tavoite oli nimenomaan vetää Yhdysvaltojen joukot Afganistaniin.
He halusivat voittaa amerikkalaiset Afganistanissa ja nöyryyttää heitä.
Tähän meni 20 vuotta pidempään kuin he toivoivat, mutta se tapahtuu nyt.
Afganistaniin jää vielä yksi NATO-maa Kiinan lisäksi.
Tarkoitan tietysti Turkkia.
Talibanin edustaja julisti jo, että Turkki ja Kiina auttavat -
maan uudelleen asuttamisessa.
Heillä on tietysti Pakistanin tuki, -
js tietyssä määrin myös Moskovan tuki.
Katsotaan tilannetta geopoliittisesti ja sen alueellisia seurauksia.
Onko odotettavissa jihadistien aalto, -
joka pyrkii länteenpäin?
Tullaanko keksimään joku keino ainakin tunnistaa heidät -
ja siten ratkaista ongelman ydin?
Huomioidaan, että he vetäytyivät alueelta, -
jota on pidetty ongelman syynä.
Tässä tilanteessa nähdään -
Turkin tekevän läheistä yhteistyötä Al-Qaidan ja sen kätyreiden kanssa -
Syyriassa.
Turkkia ei voitane enää pitää kunnollisena NATO-jäsenenä.
Turkki on toiminut yksin -
ja tehnyt yhteistyötä Qatarin kanssa Pohjois-Afrikassa.
Myös Lähi-idässä Turkki on toiminut -
NATO-maiden toimintatapojen vastaisesti.
Turkki pidättäytyy paljolti Syyriassa.
Kuitenkin he rekrytoivat Syyrian jihadisteja -
taistelemaan puolestaan Libyassa.
Turkki on nyt mennyt Jemeniin.
En osaa sanoa, mitä Turkki aikoo tehdä.
En tiedä, luotanko Turkkiin todellisena NATO-maana.
Minulla on vakavia epäilyksiä Turkista.
En tiedä, mitä Afganistanissa tulee tapahtumaan.
Meillä on nyt enemmän tiedustelutietoa -
ja tiedämme, mistä löytää tietoa.
Länsimailla on hyvä ymmärrys Afganistanin tilanteesta.
Seuraamme nyt tilannetta tarkemmin kuin v. 1998-2000.
Uusia ryhmiä tulee varmasti syntymään.
Niiden kyvyt eivät riipu vain Talibanista.
Myös Pakistanilla on vaikutusvaltaa.
Afganistanin tilanteessa ei ole puhuttu -
Pakistanin osuudesta.
Tilanne on sama kuin 1990-luvulla.
Pakistan pitää edelleen Afganistania aisoissa, -
kouluttaakseen jihadistiryhmiä tais- teluihin Intiaa vastaan Kashmirissa.
Geopoliittisesti meidän tulisi siis -
laittaa painetta myös Pakistanin suuntaan.
Herra Oren, liitetään aiheeseen Israelin näkökulma.
Miten tämä vaikuttaa Israeliin ja pitäisikö meidän olla huolissaan -
uhkien lisääntymisestä lähitulevaisuudessa?
Vai keskitytäänkö ennemminkin tiedustelutiedon keräämiseen -
ja tuon tiedon jakamiseen liittolais- temme kanssa ympäri maailmaa?
Vain yhdellä tasolla Afganistan on Sveitsin tavoin piiritetty sisämaahan.
Kaikilla muilla tasoilla sieltä tulee uhkia, ongelmia -
ja päänvaivaa.
Israelilla ei ole riittävästi tiedustelun resursseja -
siirtääkseen huomiotaan pois lähinaapureistaan -
tai suurimmista uhkistaan kuten Iranista.
Israel ei pysty siirtämään resurssejaan Afganistaniin, -
vaan sen täytyy tukeutua Yhdysvaltoihin ja muihin.
Näemmä Yhdysvaltojen vetäytyvän Lähi-idästä ja suuntaavan itäänpäin.
Tämä järjestettiin hyvin siististi.
Ainoita uhkia ovat Kiina ja Venäjä.
Taiwaniin voi nyt puhjeta kriisi, ja Pohjois-Korea voi nostaa päätään.
Iranin uhka on yhä olemassa.
Yhdysvalloilla ei ole riittävästi resursseja muille jakaa.
Israel voinee joutua puolustamaan itse itseään -
mahdollisia paikallisia uhkia vastaan.
Aikaa on jäljellä noin 40 sekuntia.
Kysyn teiltä eversti Kemp.
Onko tämän sekaannuksen keskellä nähtävissä mitään toivon kipinää -
Afganistanin tilanteessa -
ja länsimaiden vahingoittuneessa maineessa -
Yhdysvaltojen vetäytymisen jälkeen?
En valitettavasti näe tässä mitään positiivista.
Terrorismin uhka Afganistanista on aiempaa suurempi, -
ehkä jopa suurempi kuin ennen 9/11-iskuja.
Tiedustelukykymme ovat kylläkin kasvaneet.
Ilman maassa olevia joukkoja -
tiedustelutieto ei yksin riitä.
Tilanne on katastrofaalinen koko maailmalle.
Kiina ja Venäjä vahvistuvat länsimaiden heikkoudesta.
Tahot, jotka halusimme houkutella vaikutusvaltamme piiriin, -
eivät enää halua liittoutua epäluotettavien ystävien kanssa, -
jotka jättävät pulaan kriisin keskellä.
Aikamme on lopussa.
Jäämme seuraamaan tämän pallonpuoliskon tilannetta -
ja sen vaikutuksia Lähi-itään ja länsimaihin.
Kiitos eversti Kemp, herra Sandee ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Valtanen