Shalom! Tervetuloa Jerusalem Studioon.
Israelilla on kaksi isompaa merialue- rintamaa, mutta myös pienempiä -
kuten Galileanjärvi, joka toimi rajana Syyrian kanssa sekä Kuollutmeri -
jonka Israel jakaa Jordanian kanssa. Kaksi tärkeintä vesialuetta ovat -
kuitenkin Välimeri ja Punainenmeri sen eteläisine väylineen, -
jotka ulottuvat aina Bab-el-Mandebiin ja kauemmaksi.
Meri- ja rannikkoalueiden puolustusta analysoimassa -
laivaliikenteen ja talouden iskukohteiden lisäksi -
tohtori Eran Lerman, TV7 Lähi-idän ajankohtaisohjelman juontaja -
sekä strategian ja turvallisuuden Jerusalem instituutin varajohtaja -
ja luennoitsija Salem collegessa.
- Nykyään myös Jerusalem Strategic Tribunen päätoimittaja.
- Aivan. Pohjois-Israelista mukana on -
kontra-amiraali ja professori Shaul Chorev, -
joka on Haifan yliopiston merialue- politiikan ja strategian -
tutkimuskeskuksen johtaja.
Studiossa TV7:n analyytikko ja Jerusalemin vartijat -ohjelman juontaja
Amir Oren.
Kerrotko meille yleiskuvan tästä aiheesta.
Se on ollut poissa kansainvälisen median linssien alta, -
mutta silti se on ollut kaikkien intressien keskipisteenä.
Israelin ja Iranin välinen varjosota -
on käynnissä merialueillla. USA:n asevoimien CENTCOM -
teki ratkaisevan tutkimuksen Iranin iskusta (kauppa-alukseen).
Se koski UAV-lennokki -iskua Mercer Street -alukseen -
sekä paljon muuta, jota strategisella meriväylällä on tapahtunut, -
ja joka koskettaa meitä kaikkia kautta maailman.
- Rannikkovaltioiden ja -imperiumien -
tärkein palvelusmuoto on yleensä merivoimat.
Israelissa ei niinkään.
Vaikka sillä on ollut rannikko vuodesta 1948 lähtien.
Kaikki muistamme kuinka tuhansia juutalaisia tuli meritse tänne -
1940-luvulla II maailmansodan ja sen jälkeen.
Egyptin ja Syyrian merivoimat olivat huolenaihe Israelin puolustusvoimille -
useissa sodissa.
Mutta koska puolustusvoimat (IDF) menestyivät kokonaisuudessaan, -
merivoimat, ilmavoimat ja armeija onnistuivat torjumaan tunkeutujat -
ja olivat pelotteena hyökkääjille rannikolla ja meriväylillä, -
niin eräät jättivät meririntaman vähemmälle huomiolle.
Amiraali Chorev on yksi niistä joka on tutkinut ja kirjoittanut asiasta -
ja tuonut asian esiin päättäjille ja suurelle yleisölle.
Hän on painottanut merialueiden hallinnan tärkeyttä.
Viittasit sekä puolustuksellisiin että taloudellisiin näkökohtiin -
tällä rintamalla.
Iran on sekä hyökkäävä valta -
että aseiden kuljettaja merellä.
Se kuljettaa myös muita laitteistoa Hizbollahille, Hamasille -
ja muille ryhmille.
Se on nyt Israelin merivoimien kohteena.
Israel käyttää ehkä merikommandoja tai sukellusveneitä, -
emme tiedä koska kaikki tapahtuu pinnan alla.
Israelin talous on laajentunut -
merenpinnalla ja sen alapuolella kaasunporauksen myötä.
Se on nykyään olennainen osa Israelin taloutta.
Tämä on tietenkin huolenaihe, -
koska kohteita pitää suojella mm. Iranilta, Hizbollahilta, -
Hamasilta ja Palestiinalaiselta islamilaiselta jihadilta (PIJ).
- Aivan. Israel on vahvistanut myös rivejään.
- Tri Lerman, Israel vastaanotti juuri äskettäin Saar 6 -luokan fregatin, -
joka on Saksassa valmistettu.
Se on tehty Israelin laivaston muihin komponentteihin yhteensopivaksi.
Mitä voit kertoa Israelin merivoimien vahvistamisesta?
Ne ovat hyvin pienet mutta samalla hyvin teknologiset.
Ne kykenevät saamaan paljon pelotetta aikaan.
Näemme kuitenkin ettei Irania tuo pelote juuri hetkauta, -
eikä se ole kovin huolissaan edes USA:n laivastosta.
- Israelin merivoimilla on nykyään kolme tehtävää.
Perinteisten meriyhteyksien suojelun lisäksi -
se on nykyään osana laajempaa pelotekokonaisuutta.
Ja mitä vähemmän puhun tästä niin sen parempi.
Se vastaa nykyään myös meritalous- alueidemme puolustamisesta.
Se sisältää laajoja alueita itäisellä Välimerellä.
Meillä on strategisia taloudellisia intressejä siellä -
yhdessä kumppaniemme Kreikan, Kyproksen ja Egyptin kanssa.
Meillä on yhteinen intressi alueen vakauden puolustamisessa.
Saksasta tulleet fregatit liittyvät itäisen Välimeren EEZ-talousalueen -
suojelukapasiteettiin.
Israel on nyt velvollinen vahvistamaan sitä.
Jos nyt jätetään joidenkin näiden sopimusten huonot puolet sivuun, -
niin tarve on todellinen ja haasteet tulevat alueella yhä akuutimmaksi.
Sanoisin myös -
että Iranin iskuja USA:ta ja Israelia vastaan -
ei tulisi katsoa maan linjana. Niillä testataan rajoja.
Lisäksi Iran delegoi likaisimmat tehtävät välikäsilleen -
jotta iskuja ei liitettäisi siihen.
He ovat yhä varovaisia teoissaan.
Meidän kannattaa ottaa myös tämä huomioon.
- Amiraali Chorev, te olette Israelin sukellusvenelaivaston entinen johtaja.
Teillä on pitkä lista erilaisia tehtäviä.
Olette saaneet olla paikalla josta on saanut ainutlaatuisen kokonaiskuvan -
Välimereltä, Punaiseltamereltä ja kauempaa.
Mikä on Israelin tilanne nyt, -
kun uhkia kumpuaa useasta lähteestä -
Israelin valtion uhaksi?
Entä mikä tilanne alueella ja strategisten kumppanien kanssa on?
- Hyvä kysymys.
Mainitsit tietoisuuden merialueen hallinnasta.
Mielestäni me kärsimme Israelissa merialueen hallintasokeudesta.
Kun puhumme merialueiden turvallisuudesta -
niin se ei kosketa ainoastaan merivoimien vahvuutta.
Puhumme tehtävistä kuten -
mitä EEZ:n infrastruktuurin turvallisuus vaatii meiltä -
ja miten me suorittaisimme sen poliisivoimien tavoin.
Se ei ole sotilaallinen vaan poliisivoimien kaltainen tehtävä.
Muilla valtioilla voi rannikkovartiosto hoitaa näitä tehtäviä.
Israelin vetäydyttyä Siinain niemimaalta -
on meri ainoa alue joka antaa meille strategista syvyyttä.
Israelin tulisi käyttää viisaasti -
tätä strategista syvyyttä.
Kaikkine infrastruktuureineen -
ja käyttäen osaa maan sukellusveneistä siinä.
Yksi tärkeä osa yhtälöä on Punainenmeri.
Kun palvelin Punaisellamerellä 1977, -
meidän piti varmistaa liikenneväylät, -
etenkin Iranista tuleva öljy.
Kaikki varmaan muistavat v. 1971 iskun öljytankkeriimme.
Silloin tehtiin päätös lähettää laivue Sharm el-Sheikhistä (Siinailla) -
suojelemaan tätä liikenneväylää.
Tietääkseni yli 25 prosenttia Israelin tuonnista ja viennistä -
kulkee Punaisenmeren kautta.
Yksi Israelin merivoimien tehtävistä on varmistaa tämä liikenneväylä.
Sillä on siten useita tehtäviä varmistettavanaan näillä alueilla.
Mitä Eranin mainitsemaan asiaan tulee, -
aina kun puhumme Israelin merivoimien tehtävistä, -
tulee pohtia meidän strategisia tavoitteita.
Ei epäilystäkään etteikö aseiden leviämisen estäminen -
Punaisenmeren kautta ole yksi tehtävistä.
Israelin merivoimat on kunnostautunut tässä tehtävässä 2000-luvulta alkaen.
Aseiden levittäminen pitää pysäyttämään heti alkuunsa.
Tämän hetkinen kysymys on: -
Mikä on tämän varjosodan tavoite, -
jonka olemme avanneet tällä areenalla?
Ja palveleeko se meidän tavoitteitamme Iranin suhteen?
Puhe Siinain niemimaan tehtävä- kentästä on mielenkiintoista.
Sen pani aikanaan täytäntöön kenraali ja ministeri Haim Bar-Lev.
Se vaati hyvin raskaat investoinnit, -
mutta Israelin hallitus antoi siihen vain 10 prosenttia budjetoidusta -
Siinain niemimaan puolustuksesta, ja se maksoi lopulta kalliisti -
Egyptin hyökättyä alueelle tuolloin.
Tarkastellaan merialueiden hallintaa ja strategisia syvyyksiä.
Mikä on poliittinen näkökulma tähän asiaan?
- Sanalla "poliittinen" on kaksoismerkitys.
Sekä kotimaan politiikassa että diplomaattisissa ulkomaan suhteissa.
Tämä juontaa aina 1940-luvun lopulle -
ja 1950-luvun alkupuolelle, -
jolloin merialueella oli melkeinpä vain Haifan satama.
Toki oli myös Jaffan, Tel Avivin ja myöhemmin Ashdodin satamat.
Longshormenin ammattiliitto, merenkulkijoiden ammattiliitto, -
SeaMan -laivayhtiön kaltaisia yhtiöitä -
kulki Haifan satamasta ympäri seitsemän meren -
Israelin lipun alla.
Ahdut HaAvoda -puolueella oli tuolloin liikenneministerin salkku.
Siksi valtapuolue Mapai yritti panostaa ilmailualaan, -
myös Israelin ilmailuteollisuuteen.
Se kontrolloi El Al -lentoyhtiötä ja muita vastaavia sektoreita.
Israel on menestyksekkäästi toiminut kaikkia hyökkäyksiä vastaan -
ehkä vuoden 1956 Egyptin tuhooja- saattuetta lukuunottamatta.
Se kuitenkin vangittiin.
Käytännössä kaikki rannikkoalueilla elävät israelilaiset -
Haifasta Tel Aviviin ja siitä pohjoiseen tai etelään, -
tunsivat olonsa melko turvatuksi.
Vaikka egyptiläiset pommittajat tekivät ilmahyökkäyksiä.
Yksikään laiva ei tulittanut rannikkoa.
Osa israelilaisista tuli omahyväisiksi asian suhteen.
Vasta kun kaasuporaukset astuivat mukaan kuvaan -
12-15 vuotta sitten, israelilaisten silmät avautuivat -
merialueiden potentiaalille ja samalla niiden ongelmille.
Kuten Shaul Chorev mainitsi, -
jopa nyt, ilmasiltojen ja maailman- ympäryslentojen aikakaudella, -
eikä ainoastaan kaupallisten lentoyhtiöiden toimesta -
vaan myös mm. DHL:n ja FedExin toimesta, -
jotka yksinomaan lennättävät rahtitavaraa, -
jopa nyt suurin osa kuljetuksista, elintarvikkeista -
ja polttoaineesta tulee Israeliin meriteitse.
Siksi Israelin tulisi investoida näiden väylien suojeluun.
- Tri Lerman, haluan kuulla kantasi tähän.
Nostan esiin yhden välikohtauksen joka pistettiin merivoimiemme piikkiin.
Se liittyy iranilaiseen niin kutsuttuun tankkeriin.
Se paljastui kuitenkin tiedusteluvoimien kulissiksi, -
vallankumouskaartin merivoimien tiedusteluvoimien -
Punaisenmeren päämajaksi.
Se oli strategisella meriväylällä, joka takasi sille -
strategista kapasiteettia paitsi Saudi-Arabiaan ja Jemeniin nähden, -
myös meriväyliin joita pitkin myös Israelin alukset seilaavat.
Kyseinen kohde tehtiin kyvyttömäksi -
ja se hinattiin sieltä pois.
Tiedusteluraportit kuitenkin kertovat -
Behshad-aluksen ottaneen sen paikan.
Se jatkaa samoissa toimissa kuin edeltäjänsä.
Tästä juontaakin kysymykseni: -
Kykeneekö Israel haastamaan Iranin -
ja muiden alueellisten toimijoiden päättäväisyyden?
Siltä tuntuu kuitenkin puuttuvan pelotetta, -
koska Iran jatkaa pahantahtoisia toimiaan -
lähettämällä yhä lisää merivoimia alueelle.
Se on strategisesti tärkeä alue paitsi Israelille myös koko maailmalle.
- Mitä Israelin sotilasoperaatioihin tulee, -
niihin joita ei julkisesti ole tunnustettu, -
niin olen asettanut itselleni kolmen periaatteen säännön: -
1) En puhu asioista joista en tiedä. 2) En puhu asioista joista tiedän.
3) En anna teidän tietää mitä tiedän tai en tiedä.
En aio mennä yksityiskohtiin...
Jotain todella laajaa on kuitenkin käynnissä ja se jätetään huomiotta.
Sitä voisi kutsua englanninkielisin kirjaimin "PBW" -
eli "kipu sotien välisenä aikana".
Se on suunniteltu estämään Irania muuttamasta Syyriaa -
joukkojen sijoittelualueeksi meitä vastaan.
Sekä estää Irania viemästä Hizbollahille Libanoniin -
viimeisintä iranilaista (sota)teknologiaa.
Sen lisäksi meillä on jatkuva yhteenotto -
johon kuuluu pitkä lista selkkauksia kuten Karine A:n tapaus.
Iran pyrkii horjuttamaan alueen valtatasapainoa, -
joko suoraan tai välikäsiensä kautta.
Meidän etunamme on, -
ja tämän voin sanoa yleistetysti mutta täydellä varmuudella, -
että meillä on paljon paremmat tiedusteluvoimat kuin Iranilla.
Meillä on operaationaalisesti hyvin ulottuva käsivarsi.
Osa tunnustetuista operaatioista kuten Karine A:n tapaus -
toteutettiin kaukana avomerellä, -
eikä lähelläkään aluevesiämme.
Tiedustelukapasiteettimme, joka tukee -
tämän kaltaisia operaatioita, on ja tulee olemaan oikealla paikalla.
Tämä perustuu siihen mitä meillä on -
sekä vankkaan suhteeseen joidenkin ystäviemme kanssa.
Iran on tässä mielessä alakynnessä.
He ovat tietoisia tästä.
Silloin tällöin he iskevät helppoihin israelilaiskohteisiin Persianlahdella.
Mutta ovatko he koskaan koittaneet iskeä -
todellisiin, Israelille tärkeisiin hyödykkeisiin avomerellä?
Sitä ei ole tapahtunut, ja sille on omat syynsä.
- Tämän myötä seuraava kysymys amiraali Choreville.
Kun merellistä toiminta-aluetta tarkastellaan, -
niin voimme todeta Persianlahdella liikkuvan paljon helppoja kohteita.
Samoin Hormuzinsalmella ja muualla.
Etenkin nyt kun suhteet normalisoitiin Arabiemiirikuntien ja Bahrainin kanssa
Niistä on tullut merellisen kaupan- käynnin avainsatamia Israelille.
Kuinka haasteellista Israelille on suojella näitä hyödykkeitään?
Ne ovat erittäin merkittävässä asemassa, -
ja ne vaikuttavat tavallisen kansalaisen elämään -
Israelissa.
- Olen samaa mieltä Eranin kanssa -
aseiden leviämisen estämisestä.
Karine A:n tapaus on tästä erinomainen esimerkki.
Meidän tulee käsitellä kysymystä -
joka koskee salaista sodankäyntiä.
Jos ajatellaan sen estävän Irania saavuttamasta ydinasetta, -
ja jos ajatellaan että vaikkapa Iranin öljynviennin vahingoittaminen -
on siihen oikea ase, -
niin silloin täytyy miettiä mikä sen vaikuttavuuden strateginen mitta on.
Kosketit tässä tärkeää asiaa.
Israelilla ei ole tällä hetkellä kansallista kauppalaivastoa.
Ei mitään samanlaista mitä 1970- ja 80-luvuilla oli.
Jos puhutaan niistä 6400 aluksesta jotka saapuvat Israelin satamiin, -
niin vain neljä prosenttia niistä ovat israelilaisomisteisia.
Kun näemme iskettävän laivoihin, -
jotka kuuluvat israelilaisille yhtiöille, -
niin uskon iranilaisten tietävän mitä he tekevät.
Israelin merivoimat eivät voi operoida -
Omaninlahdella tai Arabianmerellä.
Ne ovat sen toimintakyvyn ulkopuolella.
Kun käsittelemme tätä asiaa, -
niin reaktio täytyy ottaa huomioon, -
mikäli Israel tekisi sellaisen iskun.
Viimeiseksi, mikäli sellaista kykyä ei ole -
niin silloin kannattaa kokeilla yhteis- työtä muiden merivoimien kanssa.
Kun Israel on osa USA:n Lähi-idän CENTCOM:ia, -
ja sillä on 5. laivasto, -
niin Israelin kannattaisi tehdä yhteistyötä tämän laivaston kanssa.
Meillä on hyviä kokemuksia 6. laivaston kanssa toimimisesta.
Se oli osallisena ohjuslaivueen puolustustoiminnassa.
Meidän täytyy puolustautua hyökkäyksiltä alueilla, -
jotka ovat merivoimiemme toimintakyvyn ulottumattomissa.
Meidän täytyy katsoa miten tehdä yhteistyötä liittolaistemme -
kuten 5. laivaston ja muiden merivoimien kanssa.
Kaupankäyntimme Itä-Aasian kanssa käsittää leijonanosan -
Israelin kaupankäynnistä.
- Aivan. Selvennätkö vielä lähettäisikö Israel -
vastahankitun fregattinsa täydentämään iskuryhmää, -
joka on tällä hetkellä 5. laivaston mukana Persianlahdella?
- Ei välttämättä, joskin se voisi tehdä sellaista.
Sanotaan vaikka että on kansainvälinen ryhmä, joka operoi -
YK:n turvallisuusneuvoston päätöksen mandaatilla, -
ja siihen kuuluu useita merivoimia, vaikkapa 150. Eli se on mahdollista.
Nykyään oman lipun esillä pitäminen on yksi merivoimien tehtävistä.
Jos Israelin merivoimien alus, Saar 6 tai Saar 5, -
saapuu satamaan Punaisellamerellä, vaikkapa Sudanin satamaan, -
tai Omaniin, niin se voi olla osoitus yhteistyöstä, -
jota meillä on ystävällisen laivaston kanssa, -
joka hoitaa kyseisenlaista tehtävää tuolla alueella.
- Amiraali Chorev valitsi puhua professorin Chorevin suulla, -
ikään kuin kyseessä olisi teoreettinen asia.
Hän toki tietää hyvin että 5. laivaston uusi komentaja oli täällä -
Israelin laivaston vieraana. Hän tuli Egyptistä.
Egypti on myös CENTCOM:in osallisena.
Vaikka maa on Pohjois-Afrikassa se ei ole osa AFRICOM:ia.
- Egypti osallistui myös yhteis- harjoitukseen 5. laivaston kanssa.
Sillä on myös Suezin kanava, meriväylä joka yhdistää Välimeren -
näihin eteläisiin meriin.
Israelin merivoimilla ja 5. laivastolla on uutta yhteistyötä.
CENTCOM:in kanssa yleisestikin, koska Israelin ilmavoimat -
antavat ilmatukea eikä meillä ole vielä lentotukialuksia.
Niitä rakennetaan vasta jossain.
- Jossain muualla missä ne ovat mieluummin rannalla kuin merellä.
- Kyllä, kuten Israel itse.
Israelin, USA:n ja monen liittolaisen välillä on uutta yhteistyötä, -
läheinen suhde johon kuuluu myös merivoimat.
- Tri Lerman, viimeinen lause.
Mihin Israelin tulisi keskittyä merialueesta puhuttaessa?
- Iranin korttien heikentämiseen, -
jotta se ei kykenisi tarjoamaan Hizbollahille tarvittavia valtteja -
Libanonin hallitsemiseksi.
Meidän kannattaa työskennellä myös liittolaistemme kanssa -
itäisellä Välimerellä alueen vakauttamiseksi, -
jotta siellä saataisiin aikaan tasa- painoiset neuvottelut tulevaisuudesta -
turkkilaisten "vihaystäviemme" kanssa.
- Amiraali Chorev, loppulause vielä. Mihin Israelin pitäisi keskittyä?
- Israelilaisten tulee ymmärtää mitä merialueen turvallisuus merkitsee.
Lisään vielä tuohon mitä eversti Lerman sanoi, -
mielestäni on olemassa vielä muitakin ulottuvuuksia.
Kun puhuitte infrastruktuurista, siinä ei ole kyse vain kaasusta.
Meillä on myös veden suolanpoistoteknologiaa.
Se kattaa 60 prosenttia Israelin vedestä. Meidän täytyy vähentää -
infrastruktuuria Israelin tiheään asutuilta rannoilta, -
ja viedä voimalaitoksia merelle.
Meidän pitää ymmärtää millainen tasapaino itäisellä Välimerellä -
voidaan saavuttaa. Siellä on Turkki toisella puolella, Kreikka ja Kypros -
toisella puolella. Se on hyvin herkkä tilanne, jossa operoida.
- Aivan. Meidän täytyy palata aiheeseen uudestaan.
Itäisen Välimeren tilanne pysyy tarkan huomiomme kohteena.
Sillä on merkitystä myös Israelin turvallisuuden kannalta.
Kiitos tohtori-eversti Lerman, kontra-amiraali-professori Chorev -
sekä herra Oren mukanaolosta.
Kiitos myös katsojillemme. Nähdään ensi kerralla.
Suomennos: Markus Nurmesniemi