Tervetuloa Jerusalem studioon!
Euroopan Unionin näkökulmasta -
maailman uudet liittoumat ovat sekä uhkia että mahdollisuuksia.
Britannia on eronnut EU:sta, ja 27 jäljellä olevaa jäsenmaata -
suhtautuvat epäillen yhtenäisen Euroopan unelmaan.
Presidentti Joe Bidenin johdolla Yhdysvallat pyrkii vahvistamaan -
edeltäjänsä aikaista heikkoa suhdetta EU:hun.
Venäjä ja Kiina ovat jatkuva turvalli- suushaaste, joista Kiina on vahvempi.
Pohjois-Afrikka ja Lähi-itä eivät koskaan nuku.
Haasteita on Libyasta Syyriaan sekä Iraniin ja Persianlahdelle.
Onko EU valmis käsittelemään edes- sään olevia uhkia ja mahdollisuuksia?
Aiheesta keskustelevat Madridista herra Rafael Bardaji, -
entinen Espanjan kotimaan turvallisuusasiantuntija -
ja World Wide Strategy:n nykyinen toimitusjohtaja, tervetuloa! - Kiitos.
Tervetuloa Lontoosta eversti Richard Kemp, entinen jalkaväen komentaja -
ja Britannian kabinetin tiedusteluryhmän -
kansainvälisen terrorismin vastaisen yksikön johtaja.
Ilo on minun puolellani.
Studiossa on analyytikkomme Amir Oren, -
joka on myös TV7 Jerusalemin vartijat-ohjelman juontaja.
Mitkä ovat tällä hetkellä Euroopan kohtaamia suurimpia haasteita?
Huomioidaan, että eurooppalaiset ovat yhtä jakautuneita -
kuin muutkin maanosat ja joissain määrin vielä enemmänkin.
Eurooppalaisilla ei ehkä ole yhtenäistä näkemystä vanhoista ongelmista, -
mutta he kaikki uskonevat, että heidän suurin haasteensa on -
heidän oma identiteettikriisinsä.
Mikä on Eurooppa? Mitä tapahtui Monnetin ja Schumanin unelmalle -
Euroopan yhtenäisistä valtioista?
Unelma oli ainakin jonkinlaisesta valtioiden liittoumasta, -
jossa jokainen jäsen luopuisi osasta itsemääräämisoikeuttaan -
muodostaakseen yhtenäisen rintaman haasteiden ratkaisemiseksi.
Eurooppa on toipumassa kahdesta suuresta shokista: -
Trumpin suhde EU:hun -
ja Brexit.
Britannian lähdettyä Saksa ja Ranska ovat ottaneet EU:n johdon, -
vaikkeivät aina olekaan yhtä mieltä.
Tärkeitä ovat myös muut keskikokoi- set valtiot kuten Espanja ja Italia.
On haasteita Balkanin ja Venäjän suhteen.
Kuten viime viikot ovat osoittaneet ongelmia tuottaa myös -
Lähi-idässä Iran.
Wienissä niitä edustaa kaksi EU-maata sekä Britannia.
Ennen EU-maita oli siis kolme.
EU muodostaa neljänneksen Lähi-idän kvartetista.
Muut osapuolet ovat Yhdistyneet Kansakunnat, Venäjä ja Yhdysvallat.
Jos rauhanprosessi Israelin ja Palestiinalaishallinnon välillä jatkuu,-
ei siis Hamasin, vaan Mahmud Abbasin, -
EU:lla voi olla siinä oma roolinsa -
suhteessa sekä palestiinalaisiin että Hamasiin.
Tähän mennessä Hamas ei ole täyttänyt kvartetin asettamia ehtoja, -
kuten Israelin olemassaolon -
sekä Palestiinalaishallinnon perusta- neen Oslo-prosessin tunnustaminen.
Tilanne on omituinen.
Hamas ei tunnusta hallintoa, jonka kanssa se aikoo järjestää vaalit -
ja jonka se haluaa voittaa.
EU:lla on siis käsiteltävänään kasa haasteellisia kysymyksiä.
Herra Bardaji, mikä on teidän näkemyksenne -
Euroopan suurimmista haasteista?
Mitkä asiat ovat keskiössä ja miksi?
Tulee tehdä ero sisäisten ja ulkoisten haasteiden välillä.
Sisäisiä haasteita ovat -
koronaviruksen aikana ilmaantunut jakautuminen.
Kyse ei ole vain Brexitistä tai Trumpin hallinnon politiikasta.
Myös toimissa koronaa vastaan jokainen maa on toiminut itsenäisesti.
Saksa on tehnyt päätöksiä laitteiden hyväksymisestä tai hylkäämisestä.
Brysseli ei ole toiminut viisaasti -
joidenkin lääkkeiden kanssa.
Muut maat ovat ryhtyneet itsenäisesti toimiin.
EU on laitos- ja politiikka-tasolla räjähtämässä.
Tämä tulee korjata, jos EU haluaa jatkaa yhtenäisenä liittona.
Maailma ei odota EU:n ratkaisevan identiteettikriisiään.
Kiina on nouseva valta, joka haastaa kaikkia maailmassa.
Venäjällä on erilainen linjaus monissa asioissa.
Meidän täytyy tulla toimeen näiden nousevien valtojen kanssa.
Bidenin alaisuudessa Yhdysvallat ei ole paljoa muuttunut.
Biden päätti yksipuolisesti vetäytyä Afganistanista.
Meidän tulee pian seurata perässä.
Yhdysvallat on vetäytymässä, Venäjä on omillaan ja Kiina nousemassa.
Tämä tulee huomioida, jos EU haluaa tulevaisuudessakin -
olla vapauden ja vaurauden maanosa.
Eversti Kemp, Euroopan Unioni ei ole kovin vahvasti pystynyt -
toimeenpanemaan tahtoaan -
jäsenmaissaan.
Esimerkki tästä on COVID-kriisi -
ja tarvittavien rokotusten saaminen viruksen leviämisen estämiseksi.
Puhutaan eri kriiseistä, -
lukuunottamatta Britannian päätöstä lähteä Euroopan Unionista.
EU-laitos ja etenkin Brysseli -
on suhtautunut hyvin vihamielisesti Britanniaan, -
ja puolestaan maltillisemmin tilanteisiin muualla maailmassa -
sekä turvallisuuden että talouden näkökulmasta.
Vahvoista talousmahdeistaan huolimatta -
käytännössä EU ei ole ryhtynyt vahvoihin toimiin.
Miten näette Britannian tilanteen, -
ottaen huomioon, että se on kuulunut Eurooppaan maantieteellisesti -
ja kulttuurisesti jo vuosisatojen ajan.
Nyt sotakirveet näyttävät kuitenkin kääntyneen kohti Britanniaa.
Ensinnäkin yhdyn Rafaelin yleisanalyysiin.
Mitä tulee Brexitiin ja Eurooppaan, -
EU:n suurin pelko Brexitiin liittyen,-
mistä vihamielisyys meitä kohtaan ennen ja jälkeen Brexitin johtuukin, -
on se, että Britannia pystyisi vaurastumaan -
ja tulemaan jopa paremmin toimeen EU:sta erillään.
EU on ollut kauhuissaan -
COVID-viruksen eri torjuntatavoista.
Uskon Britannian onnistuneen erinomaisesti rokoteohjelmassaan -
Israelin jälkeen.
EU taas ei ole onnistunut.
Monet Britanniassa olivat ja ovat edel leen surullisia EU:sta eroamisesta.
Se, miten Britannia pystyi yksin toimimaan virusta vastaan -
verrattuna EU:n valtavaan koneistoon, -
kuvaa tilannetta hyvin.
Tämän EU joutuu jossain vaiheessa käsittelemään.
Myös kysymys EU:n avoimista rajoista tai rajattomuudesta -
on nostettu kyseenalaiseksi, -
sillä COVID-pandemian myötä on tarve rajoittaa ihmisten liikkumista.
Tähän vaikuttaa myös massamaahanmuutto EU:n alueelle.
EU:lla on monia haasteita ratkaistavanaan.
Britannian EU-jäsenyys antoi EU:lle etuja.
Olimme ehkä EU:n sotilaallisesti vahvin valtio.
Meillä on sekä sotilaallisia resursseja että halukkuutta käyttää niitä.
Tämä on EU:ssa harvinaista.
Britannialla on myös erittäin kyvykäs tiedustelupalvelu, -
jota monet EU-maat kadehtivat.
Tämän lisäksi -
toimme EU:n ulkopolitiikkaan enemmän päättäväisyyttä.
Emme toki aina olleet oikeassa.
Yksi esimerkki vahvuudesta kuitenkin on suhde Israeliin.
Britannialla oli suuri vaikutus EU:n Israel-politiikkaan.
Britannian ero EU:sta -
heikentänee tätä suhdetta.
Nämä ovat vain muutamia esimerkkejä.
Mitä tulee EU:n kykyyn osoittaa ja käyttää sotilaallista tai muuta voimaa -
kriiseissä ympäri maailmaa, -
siinä on nähtävissä -
EU:n identiteettikriisin vaikutukset.
EU ei ole halukas ryhtymään merkittäviin toimiin.
Neuvostoliiton hajoamisen ja kylmän sodan päättymisen jälkeen -
EU ja Euroopan maat ovat ajatelleet, -
että kaiken voi ratkaista hyvässä yhteistyössä neuvottelemalla.
Eri uhkien levitessä he tulevat huomaamaan, -
ettei se onnistu.
EU-maiden identiteettikriisit -
Britannia mukaan lukien, -
ovat nousseet pintaan.
Aiheesta tehtävä tutkimus osoittanee -
Venäjän ja Kiinan vaikutukset näissä EU:n sisäissä liikehdinnöissä.
Tämä ainoastaan heikentää EU-maita.
Se on tietysti Venäjän ja Kiinan intressi.
Tämä on yksi EU:n merkittävimmistä haasteista, -
mutta en usko sen ratkaisevan sitä.
Herra Oren, haluan viitata erityisesti vuoteen 2014.
Abu Bakr al-Baghdadi, jonka Yhdysvallat myöhemmin surmasi, -
julisti tuolloin islamilaisen kalifaatin Syyriaan ja Irakiin.
Aika meni eteenpäin.
Muodostettiin Yhdysvaltojen johtama kansainvälinen koalitio.
ISIS-järjestö voitettiin ainakin alueellisesti, -
vaikkei ideologisesti.
Sitten monet taistelijat, -
joista osa oli alueellisia toisinajattelijoita, -
ja olivat muuttaneet Eurooppaan, -
littyivät ISIS:iin ja menivät Syyriaan tai Irakiin.
Monet heistä palasivat Eurooppaan.
Heitä on yritetty uudelleen sopeuttaa yhteiskuntaan -
ja käsitellä heidän radikaalia ideologiaansa.
Näyttää kuitenkin, että 3500 jihadistia -
eivät ole katuneet menneitä tekojaan -
ja pystyvät melko vapaasti -
liikkumaan ja toimimaan Euroopassa ja Britanniassa.
Euroopassa on nähty lukuisia tuhoisia terrori-iskuja, -
esimerkiksi Itävallassa, Ranskassa, Britanniassa ja Belgiassa.
Mitä Eurooppa voi tehdä ratkaistakseen tämän haasteen?
Mainitsit yhden merkittävimmistä operatiivisista haasteista, -
joita hallituksilla ja turvallisuuspalveluilla tänä päivänä on.
Vankien pitäminen vangittuina ei myöskään ole ratkaisu.
He radikalisoituvat vankilassa entisestään.
He muodostavat soluja, -
joita heidän päämajansa myöhemmin hyödyntävät operaatioissaan.
Vapaana ollessaan he ovat myös uhka.
Helppoa ratkaisua ei siis ole.
Laajempi kysymyksesi viittaa Euroopan maiden -
kolmoisidentiteettiin.
Ne ovat itsenäisiä valtioita.
Esimerkiksi Saksa on itsenäinen valtio.
Saksan hallinnollinen järjestelmä on hieman monimutkaisempi.
Esimerkiksi Israelin turvallisuuspalvelu toimii Berliiniin -
sekä jokaisen osavaltion kanssa.
Saksalla on suhteet Israeliin.
Tämä on esimerkki.
Saksa on myös Euroopan Unionin ja NATO:n jäsen.
Useimmat Euroopan valtiot ovat sekä EU:n että NATO:n jäseniä.
Kumpaa kanavaa siis käytetään?
Yritetäänkö Euroopan politiikkaa muuttaa Jerusalemin suhteilla Beriiniin
vai päinvastoin?
Onko yhtenäinen politiikka mahdollinen?
Esimerkiksi Brysselissä Israelilla on kaksi lähetystöä.
Yksi keskittyy Israelin ja Belgian suhteisiin, -
ja toisessa on lähettiläs, joka vastaa sekä EU- että NATO-suhteista.
Hänellä on erilainen tehtävä, -
kun hän edustaa Israelia.
Tämä on hyvin hämmentävää päättäjille ja diplomaateille -
niin Israelissa kuin muissakin maissa.
Herra Bardaji, haluan kuulla teidän näkemyksenne tähän.
Olette myös NATO:n erikoisoperaatioiden neuvonantaja -
ja olette toimineet Espanjan kotimaan turvallisuusneuvonantajana.
Miten näette tämän haasteen, kun maat kuuluvat moneen eri laitokseen?
Todellinen kysymys liittyy siihen, että EU oli alun perin pasifistinen laitos.
Sen tarkoitus oli välttää uusi maailmansota, -
ei pelottelulla tai vallankäytöllä, vaan yhteisillä talousintresseillä.
EU on tähän asti säilyttänyt asemansa, -
ilman puolustus- tai turvallisuussitoumuksia.
Vasta 10 vuotta sitten pidettiin puolustusministereiden tapaaminen.
Vasta 15 vuotta sitten laadittiin teollisuuden puolustuspolitiikka.
Voimankäyttö ei kuulunut alkuperäiseen suunnitelmaan.
Vieläkään jotkut korkean tason viranomaiset -
eivät ymmärrä Euroopan Unionin kohtaamia strategisia haasteita.
Tämä on vakavampaa -
kuin muista maista ja alueilta kuuluvat mielipiteet.
Kissinger taisi sanoa, -
että kun amerikkalaiset painavat nappia, laukeaa ohjus.
Kun eurooppalaiset painavat nappia, tulostimesta tulee paperi.
Tilanteemme on parantunut viimeisten 50 vuoden aikana.
Meillä on silti vielä pitkä matka yhtenäiseen sotilaalliseen liittoon, -
jota voisi verrata NATO:on tai muiden maiden liittoumiin.
Ongelma on filosofiassa eikä niinkään eriävissä mielipiteissä.
Espanjan strateginen visio Gibraltarin salmella -
verrattuna Tanskan visioon on tietysti hyvin erilainen.
Tai muihin pohjoismaihin kuten Suomeen, -
jotka ovat lähellä entisen Neuvosto- liiton ja nykyisen Venäjän rajoja.
EU ei pysty kopioimaan NATO:n toimintaa.
Tämä ei johdu eriävistä mielipiteistä, -
vaan EU:n mentaliteetista ja filosofias- ta, joka sillä on ollut alusta lähtien.
Eversti Kemp, haluan kuulla teidän näkemyksenne tähän.
Ensimmäistä kertaa moneen vuoteen -
Britannia lähetti lentotukialuksen -
täynnä laitteistoa ja erikoisryhmän.
Myös yksi Yhdysvaltojen alus on mukana operaatiossa, -
samoin Alankomaiden.
Tarkoitus on mahdollistaa toimintaa Välimerellä, Persianlahdella -
sekä Etelä-Kiinan merellä.
Onko tämä taas yksi tapaus, -
joka toteutettiin vasta, kun Britannia oli eronnut EU:sta?
En usko sen olleen seurausta Britannian erosta EU:sta.
Britannia olisi helposti pystynyt tällaiseen operaatioon -
jo EU:ssa ollessaan.
Alankomaiden sota-alus ja iskuryhmä matkaavat Etelä-Kiinan merelle -
ja muualle maailmaan.
Malissa toimii tälläkin hetkellä Britannian joukkoja -
Ranskan joukkojen läheisyydessä.
En usko sotilaallisten toimiemme liittyneen EU:hun tai Brexitiin.
Kuten Rafael oikein totesi, -
EU:n merkittävä haaste on sotilaallinen kyky.
Sotilaallisessa vallassa on paljolti kyse pelottelusta, -
eikä ainoastaan käytännön sodankäynnistä.
Ilman sotilaallista kykyä ja poliittista tahtoa sen käyttämiseen -
provosoidaan vihollista hyökkäämään sotilaallisesti tai diplomaattisesti.
Tämän lisäksi Rafaelin mainitsema filosofia -
heijastuu selkeästi EU-maiden -
NATO:lle tarjoamaan panostukseen.
Mielestäni EU:lla ei pitäisi olla yhtenäistä armeijaa, -
koska se heikentäisi NATO:a, vähentäisi sen resursseja -
ja kilpailisi sen kanssa.
Britannia ja muut EU-maat ovat edelleen vahvoja NATO-maita.
Uskon, -
että kyse on paljolti mentaliteetista, -
eikä niinkään resursseista.
Aiemmin mainittiin presidentti Trumpin suhde EU:hun ja NATO:on.
Se johtui osittain EU-maiden haluttomuudesta -
panostaa NATO:on.
EU tukeutuu mielellään NATO:on kohdatessaan ongelmia, -
kuten Ukrainassa tai muualla Itä-Euroopassa.
Maat eivät kuitenkaan halua kantaa omaa korttansa kekoon.
Tämä ärsytti Trumpia ja hänen edel- täjiään sekä myös varmasti Bideniä.
Britannian Afganistanin joukkojen entisenä komentajana, -
nyt kun Biden päätti vetää joukkonsa pois Afganistanista, -
näettekö eurooppalaisten suuntautuvan Lähi-idästä itäänpäin, -
Etelä-Kiinan merelle kuten Yhdysvallat aikoo tehdä?
Herra Bardaji voisitte ystävällisesti jatkaa -
eversti Kempin puheenvuoron jälkeen.
Ehdoton vetäytyminen Afganistanista oli tervetullut myös -
operaatiossa mukana olleille EU-maille, Britanniaa lukuunottamatta.
Tämä oli elämäni aikana ensimmäinen -
Yhdysvaltain tekemä sotilaallinen päätös, -
johon Britannian armeijan komentaja suhtautui epäröiden.
Hän pelkää, että kaikki vuosien aikana Afganistaniin sijoitetut resurssit -
eivät ole olleet merkityksellisiä ja saavuttaneet tavoitettaan.
On myös mahdollista, että Taleban ottaa jälleen vallan Afganistanissa.
Ehdoton vetäytyminen Afganistanista, -
etenkin jos siitä seuraa sisällissota, -
välittää merkittävää viestiä Yhdysvalloilta maailmalle.
Se heikentää Yhdysvaltojen kykyä ja voimaa.
Tämä on nähty Taiwanissa.
Presidentti Bidenin astuttua virkaan Valkoisessa Talossa -
Kiina selvästi tehosti lento-operaatioitaan -
Taiwanin ilmatilassa.
Tämän oli selvästi tarkoitus testata presidentti Bidenin päättäväisyyttä.
Biden suunnitteli laivasto-operaatiota, -
joka kulkisi mustanmeren halki.
Venäjä kielsi tämän Ukrainan ja Krimin tilanteesta johtuen, -
kun he varustivat joukkojaan.
Presidentti Biden perui laivasto-operaation.
Tämä osoittaa heikoutta.
On huolestuttavaa nähdä Yhdysvaltain nykyisen hallinnon heikkous, -
kun se ei jatka Trumpin aikaista painostusta Irania kohtaan.
Sen sijaan se yrittää sovitella ja aloittaa uudelleen neuvottelut -
paljon aukkoja sisältävästä ydinsopimuksesta.
Näitä merkkejä seuraavat tarkasti myös Yhdysvaltain viholliset.
En usko EU:n suuntautuvan itäänpäin ja Kiinaan.
EU:n diplomatiassa voidaan -
toki nähdä joitain suunnanmuutoksia.
Herra Bardaji, aikaa on vähän, joten kommentoikaa lyhyesti.
Yhdyn eversti Kempin edelliseen kommenttiin.
Muistetaan EU:n valitettavasti olevan vähemmän kuin osiensa summa.
Se on vähintäänkin hyvin heikko laitos.
Keskitymme asioihin, jotka eivät liity puolustusturvallisuuteen -
tai kansainväliseen politiikkaan.
Keskitymme ilmastonmuutokseen, -
monimuotoisuuteen ja monikulttuurisuuteen.
EU suuntautuu siis sisään- ei ulospäin
Tästä virheestä joudumme vielä maksamaan.
Valtiot, kuten Ranska ja ehkä Saksa, -
voivat tehdä yhteistyötä useissa eri kysymyksissä.
Euroopan Unioni kuitenkin kääntää katseensa ja sulkee silmänsä -
maailman ja Euroopan tapahtumille.
Viime viikolla Espanjaan saapui lait- tomasti Marokosta tuhansia ihmisiä, -
koska emme pystyneet puolustamaan rajojamme.
EU ei tehnyt mitään.
Tästä aiheesta tulemme keskuste- lemaan jatkossa useamminkin.
Kiitos teille ja eversti Kempille -
sekä herra Orenille!
Nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Mattayev