Tervetuloa Jerusalem studioon!
Israelin ja Venäjän suhteiden keskeiset teemat ovat -
valta, arvostus ja lähietäisyys.
Venäjä on palaamassa Lähi-itään ja itäiselle Välimerelle.
Sen kilpailija Yhdysvallat haluaa vä- hentää sotilaallista läsnäoloa alueella.
Venäjän ilma-, meri- ja maajoukot Syyriassa luovat jännitteitä -
Israelin ilmavoimien välille, joka iskee Iranin kohteisiin, -
joka uhkaa Israelia sen pohjoisrajalla.
Konfliktin ratkaisu onkin jatkuva huolenaihe.
Israelin Venäjä-strategiasta keskustelevat tänään Keski-Israelista -
Russia Today:n Lähi-idän osaston johtaja Paula Slier. - Kiitos.
Tervetuloa myös Bar Ilanin ja Arielin yliopistojen -
Venäjän ja Lähi-idän tutkimuksen asiantuntija, professori Zeev Hanin.
Kiitos!
Studiossa on analyytikkomme Amir Oren, -
joka on myös TV7 Jerusalemin vartijat-ohjelman juontaja.
Kertokaa laajemmin Moskovan ja Je- rusalemin tämän hetkisistä suhteista.
Venäjä kunnioittaa Israelin asemaa, sotilaallista voimaa -
sekä sen suhteita Washingtoniin.
Siitä huolimatta Moskova keskittyy ajamaan omia etujaan Lähi-idässä.
Tällä hetkellä sen huomio on pääosin Syyriassa.
Venäjä pyrkii vakauttamaan Syyrian Khmeimim ilmatukikohdan -
ja Tartusin meritukikohdan.
Venäjä haluaa Bashar Assadin tai muun suotuisan hallinnon -
tukevan sen läsnäoloa Syyriassa.
Se ei halua roistohallinnon ajavan sitä pois.
Venäjä haluaa pitää Israeliin suhteita, jotka antavat sen jäädä Syyriaan.
Venäjällä on toki omia ongelmiaan Turkin ja Iranin kanssa.
Nämä ovat heidän kilpailijoitaan Astana-prosessissa.
Se on toinen keinoista, -
jonka on tarkoitus tuoda vakautta ja rauhaa Syyriaan, -
jos ei tällä vuosituhannella niin ehkä seuraavalla.
Tällä hetkellä se on työn alla.
Venäjästä täytyy myös huomioida Lähi-itää käsittelevän tiimin vakaus.
Presidentti Putin on ollut vallassa tavalla tai toisella jo 21 vuotta.
Lavrov on ollut ulkoministerinä jo 17 vuotta.
Hän piti juuri merkittävän puheen Lähi-idästä.
Varaulkoministeri Mihail Bogdanov on ollut Israelin ja Egyptin -
sekä muiden arabimaiden suurlähettiläs.
Bogdanov on ollut virassaan jo 9 vuotta.
He kaikki ovat ulkopolitiikan konkareita.
He osaavat navigoida Lähi-idän politiikan myrskyisillä vesillä.
Kysyn seuraavaksi teiltä, nti Slier.
17. Maaliskuuta ulkoministeri Gabi Ashkenazi matkusti Moskovaan, -
missä hän tapasi ulkoministeri Sergei Lavrovin.
Gabi Ashkenazihan ei asettunut uudelleen ehdolle Israelin vaaleissa.
Hän keskittyi tapaamaan kollegoitaan ympäri Lähi-itää ja maailmaa -
jäljellä olevana virka-aikanaan.
Moskovan tapaamisessa hän oli melko avoin -
puhuessaan Venäjän ja Israelin suhteiden merkityksestä.
Venäjä näytti olevan tyytyväinen tapaamisen lopputulokseen.
He vahvistivat suhteitaan Israeliin -
sekä asemaansa Syyriassa ja Libanonissa.
Venäjä otti yhtäkkiä vakavasti Israelin esittämät huolenaiheet.
Mikä on teidän näkemyksenne tästä?
Kuulimme tapaamisen sujuneen hyvin.
Lehdistötilaisuudessa Venäjän ulkoministeri Sergei Lavrov sanoi -
molempien osapuolten haluavan poliittisen prosessin -
ratkaisevan Syyrian tilanteen.
Luonnollisestikin Israelin ja Venäjän välillä on jännitteitä -
Syyria tilanteeseen liittyen.
Israelin ilmaiskujen taustalla on aina viestintää, -
jonka tarkoitus on estää onnetto- muuksia niin kuin pari vuotta sitten.
Kuitenkin Venäjä on entistä turhautuneempi -
Iranin läsnäoloon Syyriassa.
Tämä sopii hyvin Israelille.
Se haluaa estää Iranin etenemisen rajan pohjoispuolella.
Lavrov kommentoikin aiemmin, -
kun Israel teki ilmaiskun tammikuussa, -
että Israelin tulisi ilmoittaa Venäjälle mahdollisista uhkista -
eikä tehdä suoraan ilmaiskuja Syyriassa.
Hän sanoi Venäjän tekevän kaikkensa neutralisoidakseen uhkat.
Tämä tapahtui sen jälkeen, kun Ne- tanjahu oli tehnyt ilmaiskuja Syyriassa.
Oli mielenkiintoista, että Venäjän kom- mentit olivat aiempaa pehmeämpiä.
Israel ei julkisesti reagoinut niihin, mikä kertoo jo paljon.
Samalla Israel jatkoi ilmaiskujaan.
Israelin ja Venäjän välillä on jonkin aikaa ollut yhteisymmärrys -
Syyrian tilanteesta.
Samalla Venäjä on entistä turhautu- neempi Iranin toimiin Syyriassa.
Iran ja Venäjä ovat auttaneet Assadia pysymään vallassa.
Vaikka he olivat alussa samalla viivalla, -
Iranin vallankumouskaarti on näyt- tänyt ottaneen ohjat omiin käsiinsä.
Israel haluaisi Iranin vaikutusvallan vähenevän Syyriassa.
Venäjä toivoo samaa.
Tapaamisessaan 17.3. ulkoministerit olivat samaa mieltä monessa asiassa.
Amir Orenin mainitseman Astana-prosessin ongelma on, -
ettei se johda mihinkään.
Venäjällä on paljon lyhyen tähtäimen sotilaallisia tavoitteita.
Kysymys kuuluu, tuoko se mitään pitkäaikaista ratkaisua -
Syyrian konfliktiin.
Prof. Hanin, teidän näkemyksenne?
Olen samaa mieltä Paulan kanssa.
Venäjä ei ole tyytyväinen Iranin rooliin Syyriassa.
Toisaalta Moskova ei halua ajaa ulos Irania -
tai sen liittolaisia, vaikkei se pidä kaikista.
He eivät halua ajaa kaikkia niitä pois Syyriasta.
Venäjä ei myöskään hyväksy tilannetta tällaisenaan, -
missä Iran ei ainoastaan pelaa omilla säännöillään, -
vaan myös laatii pelisäännöt.
Venäjä ei hyväksy tätä.
Kehotan huomioimaan erään raportin, -
joka esitetään Venäjän presidentin kanslian alaiselle foorumille, -
joka on kansainvälisen suojeluksen alla.
Se koostuu kansainvälisistä asiantuntijoista, tutkijoista -
poliitikoista ja toimittajista.
Esitys pidetään kuun lopussa, -
ja se keskittyy Venäjän Lähi-idän politiikkaan.
Asiantuntijoille jo esitetyn raportin mukaan -
Venäjä uskoo tällä hetkellä -
jatkavansa presidentti Putinin -
pari vuotta sitten esittämää näkemystä.
Sen mukaan maailmassa ei ole keskipistettä tai reuna-alueita.
Ei ole vastakkainasettelua lännen ja idän -
tai pohjoisen ja etelän välillä.
He siis uskovat, ettei Lähi-itään tule suurvaltaa, -
jolla olisi yksi intressi.
Venäjän mukaan eurooppalaisten toimintakyky on rajallinen.
Yhdysvallat, -
ainakin tämän uuden hallinnon ensimmäisten vaiheiden aikana, -
jatkaa edellisen hallinnon politiikkaa eli epäsuoraa osallistumista.
He ulkoistavat toimia liittolaisilleen.
Tästä näkökulmasta venäläiset asiantuntijat uskovat, -
ettei Venäjän roolin Lähi-idässä tulisi muuttua.
Venäjä on siis valmis toimimaan niillä alueilla, -
joilta muut suurvallat vetäytyvät.
Toisaalta Venäjä haluaa myös rakentaa hyvät ja tehokkaat suhteet -
nykyisten toimijoiden kanssa Venäjän etujen ajamiseksi.
Tästä näkökulmasta se on siis valmis jatkamaan yhteistyötä Iranin kanssa, -
mutta ehkä aiempaa pienemmässä mittakaavassa.
Venäjä ei ole kovin tyytyväinen Turkin hallinnon tämänhetkiseen asemaan -
etenkin Syyriassa.
Toisaalta kuten Paula sanoi, -
he välittävät viestiä Jerusalemiin, että sen tulisi olla varovaisempi -
toimissaan Syyriassa ja muualla Lähi-idässä.
Venäjä kuitenkin myös ymmärtää Israelin turvallisuusnäkökulman.
Lopuksi Venäjä ymmärtää, että rau- hansopimukset arabimaiden kanssa -
muuttivat pelisäännöt, -
ja Venäjä haluaa myös olla mukana tässä kehityksessä.
Aivan. Herra Oren?
Jatkan Zeevin viimeisestä kommentista.
Ulkoministeri Lavrov matkusti Persianlahdelle -
ja vieraili mm. Arabiemiraateissa ja Qatarissa.
Hän halusi osoittaa Venäjän voivan pelata -
Persianlahden molemminpuolin tarvittaessa.
Venäjä on Lähi-idän rauhanprosessissa -
halutessaan täysimääräinen osallistuja.
Se kuuluu myös kvartettiin, -
johon kuuluvat EU, YK, USA ja Venäjä.
Venäjä oli yksi allekirjoittaneista Oslon rauhanprosessissa.
Se oli silloin hyvin heikko.
Andrei Kozyrev toimi ulkoministerinä Jeltsinin alaisuudessa.
Hän oli lavalla amerikkalaisten, -
israelilaisten ja palestiinalaisten lisäksi.
Putin pystyy nyt halutessaan ottamaan isomman roolin, -
jos Biden käynnistää uudelleen Lähi-idän rauhanprosessin.
Ei tule unohtaa, että ennen Trumpia -
Venäjä tunnusti Länsi-Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi.
He tekivät sen kaikessa hiljaisuudessa.
He sanoivat tunnustavansa itä-Jerusalemin -
tulevan Palestiinan valtion tulevaksi pääkaupungiksi.
Venäjä ei siirrä lähetystöään Tel Avivista Jerusalemiin -
ennen kuin se voi siirtää edustustonsa Ramallahista itä-Jerusalemiin.
Tämä kuitenkin osoittaa heidän pyrkivän edistämään Israelin -
ja palestiinalaisten välistä rauhansuunnitelmaa.
Aivan. Nti Slier, -
kaiken edellä sanotun lisäksi huomioidaan myös, -
että Venäjä kutsui Hizbollahin delegaation Moskovaan.
Tapaamisessa Venäjä torui Hizbollahia -
edistyneiden ohjusten hankkimisesta.
Aseet salakuljetettiin tunneleiden kautta Iranista Libanoniin.
Tämä johti tilanteeseen, -
jonka takia Israel voi joutua reagoimaan -
Hizbollahin asevarusteluun.
Tämä vaarantaisi Assadin hallinnon, -
mikä taas uhkaa Venäjän turvallisuutta.
Venäjä yrittää laittaa kapuloita Iranin ja sen tukemien joukkojen rattaisiin -
pakottaen ne hyväksymään Assadin hallinnon, -
vaikka se maksaisi heille. Mikä on teidän näkemyksenne?
Tämä on täysin totta.
Putin ja Venäjän hallinto kannattavat paluuta -
v. 2015 Iranin ydinsopimukseen.
He toivovat tämän estävän Irania sponsoroimasta alueellisia joukkoja -
kuten Hizbollahia -
ja Syyriassa olevaa Iranin militiaa.
Iranin antama rahoitus entisestään pahentaa Syyrian tilannetta.
Mielestäni Venäjä tyytyy vallitsevaan tilaan.
Venäjä kuitenkin pyrkii löytämään ratkaisua Syyrian tilanteeseen.
Se ei halua konfliktin jatkuvan loputtomiin.
Hizbollah puolestaan hyötyy epävakaasta tilanteesta.
Tämän vuoksi Venäjä on turhautunut.
Muistetaan, että sen muihin operaa- tioihin verrattuna muualla maailmassa-
Venäjän operaatio Syyriassa ei ole maksanut yhtä paljon.
Kustannusarvio on n. 1-2 mrd dollaria.
Venäläisiä sotilaita on kuollut n. 200.
Maataisteluissa operoivat pääasiassa Syyrian sotilaat -
ja Hizbollah-taistelijat.
Venäjä haluaisi tilanteeseen ratkaisun.
Operaatio ei ole heille niin kallis, vaikka se jatkuisikin.
Libanonissa Venäjän on nähty tukevan sunnien Saad Hariria -
hallituksen muodostamisessa.
He toivovat tämän rajoittavan myös Iranin vaikutusvaltaa Syyriassa -
sekä sen kykyä tukea ja laajentaa Hizbollahia.
Tämä voisi rajoittaa myös Iranin alueellisia pyrkimyksiä.
Venäjällä Moskovassa pidettiin helmikuussa tapaaminen -
Hamasin ja Fatahin välillä.
Kuten Amir aiemmin mainitsi, -
Venäjä voi olla ajamassa jonkinlaista rauhanprosessia.
Venäjä pyrkii aktiivisesti luomaan keskusteluyhteyttä -
palestiinalaisryhmittymien välille.
Palestiinalaisten vaalit ovat tulossa lähitulevaisuudessa.
Yhdysvaltojen vetäytyessä Venäjä haluaa ottaa merkittävämmän roolin.
Venäjällä on paremmat suhteet palestiinalaisryhmiin -
kuin Yhdysvalloilla.
Tämä ei ole muuttunut uuden Bidenin hallinnon myötä.
Syyrian ja palestiinalaisryhmien lisäksi -
Venäjä pyrkii myös mahdollisesti käynnistämään uudelleen -
israelilaisten ja palestiinalaisten väliset rauhanneuvottelut.
Professori Hanin?
Moskovassa Kremlinissä ja presidentinkansliassa -
sekä ulkoministeriössä -
kiertää ajatuksia, että Lähi-idän eri maiden tilanteista -
sekä Syyrian konfliktista puhuttaessa -
persoonallisuudet ovat instituutioita tärkeämpiä.
Kun Venäjä analysoi asemaansa Lähi-idässä, -
se pohtii ensisijaisesti suhteitaan Lähi-idän maiden johtajiin.
He käyttävät jopa arabiankielistä sanaa, -
joka tarkoittaa arabien Lähi-idän kolmatta herätystä.
Ensimmäinen herätys 1800-luvulla -
oli intellektuaalien alkuunpanema.
1900-luvulla herätystä johtivat ääriarabipoliitikot -
kuten Gamal Abdel Nasser tai Muammar Gaddafin kaltaiset henkilöt.
Nyt esillä ovat pragmaattiset, modernit johtajat -
kuten Muhammed Ben Zayad, Muhammed Ben Salman -
ja Tamim Bin Hamad.
Venäjä yrittää rakentaa suhteita näiden henkilöiden kanssa.
Tässä tapauksessa he tarkoittavat myös pääministeri Netanjahua.
Venäjän johto pohtii nyt, -
miten Lähi-idän maiden johtajien vaihdos, -
kuten kenestä tulee Israelin uusi pääministeri, -
vaikuttaa tämänhetkiseen ymmärrykseen.
Ashkenazi vieraili Moskovassa -
ja Lavrov Lähi-idässä.
Venäjä on valmis hyväksymään -
Venäjän ja Israelin välillä sovitut yhteisymmärrykset.
Silloin Israel halusi estää strategisen voimatasapainon muuttumisen -
Israelin koillis-rajalla.
Israel ei halunnut Syyriasta tulevan aseiden kauttakulkureittiä -
Iranista etelä-Libanoniin.
Venäjä siis hyväksyy, että Israelilla on vapaat kädet.
Se melkein antoi Israelille luvan tehdä kaikkensa sen pysäyttämiseksi.
Päivää ennen Ashkenazin Moskovan vierailua ilmoitettiin, -
että Israelin joukot ovat ryhtyneet toimiin -
estääkseen strategisten resurssien kuljetuksen Iranille -
ja tämän tukemille joukoille Syyriassa ja Syyrian hallinnolle.
Uskon Venäjän siis pelaavan omaa peliään.
Toisaalta se on valmis yhteistyöhön muiden alueen valtojen kanssa.
Riippumatta Israelin seuraavasta pääministeristä tai siitä, -
kauan Putin pysyy vallassa, nykyiset pelisäännöt tulevat pysymään.
Herra Oren, mainitsen mielenkiintoisen seikan.
Kaikki Lähi-idän valtiot, kuten Bahrain Arabiemiraatit, Saudi-Arabia ja Turkki-
ovat jääneet Bidenin hallinnolta huomiotta.
Bidenin hallinto on tehnyt varsin selväksi, -
Egypti mukaan lukien, että realistinen politiikka on pois pelistä.
Suhteiden rakentamisen -
tulee kulkea käsi kädessä hallinnon noudattamien arvojen kanssa.
Pian tämän jälkeen ulkoministeri Lavrov vieraili näissä maissa, -
jotka ovat jääneet huomioimatta.
Myös Kiinan ulkoministeri Wang Yi vieraili samoissa valtioissa.
Toki ei aivan kaikissa, mutta suurimmassa osassa niistä.
Kiina poisluki Israelin vierailustaan.
On nähtävissä, -
että näitä valtioita yritetään saada kääntymään itään päin.
Mikä on teidän näkemyksenne?
Olemme Jerusalemissa, joten katsom- me asioita Israelin näkökulmasta.
Ikään kuin Israel olisi maailman napa -
ja kaikki pyörisi meidän ongelmiemme ja intressiemme ympärillä.
Todellisuudessa maailmassa on nyt kolme napaa.
Tämä ei ole Kylmä Sota.
Ne ovat Yhdysvallat, Kiina ja Venäjä.
Ne eivät ole samalla viivalla tai saman arvoisia.
Ne ovat kuitenkin maailman kolme tärkeintä valtaa, -
jotka ovat vuorovaikutuksessa keskenään.
Lavrov meni tapaamaan kiinalaista kollegaansa.
He odottavat Bidenin hallinnon rakentavan ja esittävän -
oman globaalin ulkopolitiikkansa.
Se vie aikaa. Senaatin pitää hyväksyä esitys.
He odottavat Israelin uuden hallituksen muodostamista -
sekä palestiinalaisten ja iranilaisten vaaleja.
He toimivat kuitenkin omien etujensa pohjalta, -
eivät Israelin tulkintojen mukaan.
Venäjän suhteet Pekingiin ja Washingtoniin ovat etusijalla -
Jerusalemiin nähden.
Tulisiko yhtälöön lisätä EU:n 27 jäsenvaltiota?
Biden haluaa uudistaa liittolaisuutta.
Venäjä ei tietenkään pidä NATO:sta.
Sen mielestä NATO on liian lähellä sen rajoja -
etenkin Itä- ja Keski-Euroopassa.
Yhdysvallat saattaa nyt pyrkiä liikkumaan -
yhä enemmän Mustallemerelle.
Tämä ei liity Israeliin mitenkään. Israel on heille toissijainen.
Aikaa on enää vähän jäljellä.
Professori Hanin, kysyn teiltä lyhyesti.
Kiina pyrkii vahvistamaan asemaansa -
esimerkiksi Iranin kanssa tehdyn kauppasopimuksen kautta -
sekä laajentamaan taloudellisia sijoituksiaan Lähi-idässä.
Voiko Venäjä hyväksyä tämän?
Venäjä on jollain tavalla tyytyväinen.
Se ei pidä Pekingin puuttumisesta alueilla, -
joita Moskova pitää tärkeinä omien etujensa kannalta.
Vastaisin siis ennemmin ei kuin kyllä.
Paula, haluan kysyä teiltä, -
yrittääkö Venäjä syventää vaikutusvaltaansa?
Huomioidaan Turkin ja Egyptin ydinasepyrkimykset.
Haluaako Venäjä tällä hetkellä lisätä taloudellista rooliaan alueella -
myös siviilitasolla?
Kyllä. Uskon Venäjän haluavan olla merkittävä pelaaja Lähi-idässä.
Aiemmin mainittiin Israelin kääntyvän yhä enemmän itään päin.
Viimeaikaiset rauhansopimukset ovat hermostuttaneet Venäjää.
Venäjä ei kuitenkaan halua Israelin ja Arabiemiraattien yhdistyvän -
rintamaksi Irania vastaan.
Venäjä ei halua vaikutusvaltansa heikkenevän alueella.
Se tulee sijoittamaan taloudellisesti siviilitasolla näihin maihin.
Aikamme on lopussa. Kiitos nti Slier, professori Hanin -
ja herra Oren.
Kiitos katsojillekin. Nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Mattayev