Shalom! Tervetuloa Jerusalem studioon.
Iranin suhteet ovat kireät muuhun maailmaan -
tai ainakin niihin maihin ja järjestöihin, -
jotka epäilevät Iranin ydinaikeita.
Trumpin hallinto on muuttumassa Bidenin hallinnoksi, -
jonka tärkeimmät viranomaiset ovat jo ilmaisseet halunsa -
herättää henkiin edeltäjiensä torjuman Iranin-ydinsopimuksen.
Iran painostaa kovasti Bidenin hallintoa taipumaan tahtoonsa.
Mitä on pelissä ja miten tilanne kehittyy?
Mukana ohjelmassa on Washington DC:stä professori Olli Heinonen, -
joka on IAEA:n entinen varajohtaja -
ja Washington DC:n Stimson-keskuksen arvostettu tutkija.
Tervetuloa. - Kiitos!
Mukana on Keski-Israelista Meir Javedanfar, -
joka on IDC Herzlijan Iran-luennoitsija. Tervetuloa. - Kiitos!
Kanssani studiossa on analyytikkomme Amir Oren.
Kerro meille Iranin ydinaikeisiin liittyvän tilanteen viime käänteistä.
Missä mennään ja mihin ollaan menossa?
Monenlaista tapahtuu nyt ympäri maailman.
Ilmapiirissä on selvästi kriisin tuntua.
Se saattaa olla keinotekoista, -
koska Iran yrittää kovasti luoda kriisi-ilmapiiriä.
Se on silti otettava vakavasti, -
koska tilanne voi karata käsistä.
Mitä on meneillään?
Vaikka emme tiedä Iranin sotaneuvostojen aikeista, -
tulokset vaikuttavat siltä, -
että ilmeisesti asioista päättävä taho Iranissa -
yrittää painostaa valittua presidenttiä, Bideniä, -
josta tulee presidentti viiden päivän kuluttua, -
asettamaan neuvottelut Iranin kanssa asialistansa kärkeen.
Yhdysvalloilla on muitakin ongelmia hoidettavana: -
juuri nyt toimet väistyvää presidentti Trumpia vastaan -
perustuslain 25. lisäyksen pohjalta, -
Bidenin hallintovirkamiesten nimitykset sekä Kiina, Nato ja kaikki muut.
Iran tahtoo muistuttaa Bideniä, että sillä on pakotteiden taakka harteillaan.
Siksi Bidenin pitää kiirehtiä asian käsittelyä.
Iran on nyt ilmoittanut rikastavansa uraania 20-prosenttiseksi.
Se on vaarallista, -
koska se vie heidät lähelle aseluokan uraania.
Iranin parlamentti on hyväksynyt päätöslauselman, -
että jos Bidenin hallinto ei ryhdy toimiin kuukauden kuluessa, -
IAEA:n tarkkailijat häädetään Iranin ydinlaitoksista.
Iran pyrkii ehkäisemään taustalla vaikuttavaa huolta, -
joka on aistittavissa myös Washingtonissa, -
että presidentti Trump tekee virkansa viime päivinä -
jonkin viimeisen siirron Iranin suhteen.
Jos siis katsotaan eteenpäin kuunvaihteeseen, -
näemme todennäköisesti jonkinlaisia tunnusteluja -
Bidenin hallinnon ja Iranin välillä, -
jotta tilanne lieventyisi ja jotta saataisiin pelattua lisää aikaa.
Professori Heinonen, kysyn seuraavaa sinulta.
IAEA:n pääsihteeri Rafael Mariano Grossi -
totesi aivan hiljattain melko hälyttävän seikan, -
että jäljellä ei ole enää kuukausia vaan viikkoja siihen, -
että Iran saavuttaa ydinasevalmiuden kynnyksen.
Se voi muuttaa yhtälöä, johon kansainvälisen yhteisön on reagoitava.
On joko laadittava muutettu versio ydinsopimuksesta -
tai edettävä muilla keinoilla, -
kuten painostamalla Irania lisää tai käyttämällä kovaa voimaa.
Miten näet tilanteen?
Vielä voimassa oleva tarkkailu- mekanismi voidaan poistaa yhtälöstä.
Emme tietäisi, mitä suljettujen ovien takana tapahtuu -
Fordon maanalaisissa laitoksissa tai muualla Teheranissa.
Niin, Grossi on kertonut syyt huoleen. Meidän on kuunneltava häntä, -
sillä hän on se toimivaltainen viranomainen näissä asioissa -
ja tietää, mihin suuntaan Iran on menossa.
Iran on viime päivien aikana laatinut meille aikajanan.
Ensimmäinen virstanpylväs on 21.2., jolloin Iranin atomienergiajärjestön -
pitäisi saada asennettua IR2-sentrifugit Natanziin.
Kolme kaskadia on jo käynnissä testausta varten, -
mutta he aikovat asentaa lisää.
He aikovat myös siirtää IR6-sentrifugit Natanzista Fordoon -
ja asentaa ne niille järjestettyyn tyhjään tilaan siellä.
Aikaraja on siis 21. helmikuuta, -
paitsi jos EU ja muut osapuolet -
panevat täytäntöön kaikki sopimusvelvoitteensa.
Jos näin ei tapahdu, IAEA:n tarkkailijat saavat ensimmäisen iskun.
Iran keskeyttää niiden tarkkailu- lisätoimenpiteiden täytäntöönpanon, -
jotka asetettiin ydinsopimuksessa.
Se ei tarkoita, että IAEA:n tarkkailutoimet pysäytetään täysin.
Tällöin he voivat soveltaa tavanomaista turvallisuussopimusta, -
jolla IAEA saa halutessaan pääsyn Fordon ydinrikastuslaitokseen, -
Natanziin ja Iranin kaikkiin muihin ydinlaitoksiin.
Muut tarkkailutoimet lopetetaan -
mukaan lukien uraanin louhinnan ja talteenoton tarkkailu.
Viimeinen aikaraja on maaliskuun loppu, -
jolloin päättyy iranilainen kalenterivuosi.
Loput velvollisuudet on toteutettava silloin.
Siihen mennessä Iranin rikastuskapasiteettia on tehostettu -
ja se voi tuottaa 500 kilogrammaa matalarikasteista uraania kuussa.
Ja kun IR6- ja IR2-sentrifugit asennetaan, -
se voi alkaa lyhentää radikaalisti aikaa asevalmiuden tavoittamiseen.
Siksi Grossi on huolissaan seuraavista kahdesta kuukaudesta.
Tänä aikana -
tulevaa presidentti Bideniä ja hänen tiimiään koetellaan toden teolla.
Aivan. Javedanfar, kuinka vakavissaan Iranin hallinto on -
ydinohjelmansa suhteen?
Juuri nyt asiaa puidaan kansainvälisesti -
ja turhautuminen Iranin viimeaikaiseen käytökseen kasvaa.
Voimmeko olettaa, -
että Iranin hallinto neuvottelee jo provosoivilla teoillaan kentällä?
Yrittääkö Iran kasvattaa vipuvoimaansa sille tasolle, -
jolla se oli vuonna 2015, tai edes lähelle sitä, -
jotta se saisi vakuutettua kansainvälisen yhteisön, -
erityisesti Euroopan vallat ja Yhdysvallat, -
siitä, että asia on käsiteltävä kiireesti ja tosissaan?
On lähdettävä liikkeelle perusasioista.
Iran katsoo, että Trumpin hallinto teki vääryyttä Iranille -
ja Iran noudatti sopimusta osaltaan.
Yhdysvallat jätti sopimuksen. Siksi Yhdysvaltojen on palattava siihen.
Yhdysvaltojen on otettava ensimmäinen askel.
Iran asettaa ehtoja.
Yhdysvaltain on poistettava pakotteet, ennen kuin Iran suostuu mihinkään.
Iran asettaa myös uusia ehtoja.
Ali Akbar Velayati on Iranin entinen ulkoministeri -
ja Khamenein ulkopoliittinen neuvonantaja.
Se rooli on merkittävämpi kuin ulkoministerin rooli.
Hän sanoi tahtovansa, että Bidenin hallinto poistaa -
ydinsopimuksen pakotteiden pikapalautusmekanismin.
Iran tuntee kokeneensa vääryyttä.
Se tahtoo, että Yhdysvallat täyttää sopimusvelvoitteensa.
Toisaalta Iran tahtoo kasvattaa vipuvoimaansa neuvotteluissa.
Kukaan ei halua neuvotella altavastaajana.
He tahtovat katsoa, kuinka pitkälle he voivat painostaa Bideniä.
En tiedä, mitä Biden tekee. En ole USA:n asiantuntija.
Iran saattaa myös yrittää liikoja.
Ajatollah Khamenei yrittää esittää vahvaa ja sanoo, -
että Iran kestää pakotteita eikä romahda.
Iranin tilanne on kuitenkin huono, paitsi pakotteiden myös koronan takia.
Kansa on turhautunut hallintoon.
Khamenei nimittäin sanoi juuri, ettei Iran salli kansalaisiaan rokotettavan -
britti- ja amerikkalaisrokotteilla.
Se aiheutti paljon ärtymystä Iranissa.
Paras kuvaus siitä, kuinka turhautuneita ihmiset ovat Iranissa, -
on ajatollah Rafsanjanin tyttären kommentti.
Hän on entinen parlamentin jäsen.
Hän sanoi: "Iranin kannalta Trump olisi parempi USA:n presidentti.
"Trumpin asettama paine on ainoa mahdollisuus muutokseen Iranissa."
Viittasit ajatollah Khamenein kommenttiin viime perjantailta.
Hän sanoi, että Iranin mielestä -
Iranin tai Yhdysvaltojen ei tarvitse kiirehtiä takaisin ydinsopimukseen, -
vaan Yhdysvaltoja ja muita länsivaltoja -
vaaditaan poistamaan Iranin rampauttaneet pakotteet.
Mutta jos puhutaan YK:n turvallisuus- neuvoston päätöslauselmasta 2231, -
joka on ainoa lainvoimainen asiakirja, -
jolla ydinsopimus hyväksyttiin, -
Iran rikkoo sitä asiakirjaa kerta toisensa jälkeen.
Iran syyttää, että Yhdysvallat lähti sopimuksesta ensin.
Kuitenkin Iranin vallankumouskaartin (IRG) -
ilmailu- ja avaruusalan divisioonan komentaja Hajizadeh kertoi, -
että kaikki Gazan, Syyrian ja Libanonin ohjukset -
ja on toimitettu sinne IRG:n taholta.
Iran on tukenut sitä pyrkimystä ja kehittänyt ne edistykselliset ohjukset.
Kaikki tämä rikkoo sitä samaa päätöslauselmaa, -
joka alun perin teki ydinsopimuksen mahdolliseksi.
Miten tämä vaikuttaa?
Iran vaatii kansainvälistä yhteisöä noudattamaan ydinsopimusta, -
mutta toisaalta tekee itse mitä haluaa kaikessa muussa.
Puhut sopimuksen hengestä, -
koska päätöslauselma, jolla YK tuki ydinsopimusta, -
on eri asia kuin Iran-ydinasiakirjat, joihin ydinsopimuksessa viitataan.
Jos muut osapuolet vaativat menemään pidemmälle, -
ettei keskitytä vain Iranin ydinalan asiakirjoihin -
vaan myös sen vihamieliseen toimintaan, ballistisiin ohjuksiin -
ja liittolaisiin, sopimusta ei olisi laadittu koskaan.
Ainakin Iran oli sitä mieltä, ja muut nielivät sen.
Siitä huolimatta, miten tähän on tultu ja ketä asiasta pitäisi syyttää, -
Israelissa ollaan huolissaan. Meillä ei ole aikaa puhua siitä, -
mutta jos jotakuta kiinnostaa, -
käsittelimme tätä asiaa viikko sitten verkkosivuillamme.
Israelin puolustuslaitos on syvästi huolissaan -
muiden Lähi-idän valtioiden ydinaikeista.
Nämä uskovat, että Iran saa ydinase- valmiuden 3―6 kuukauden kuluessa.
Merkittävin on Saudi-Arabia -
kruununprinssi Mohammad bin-Salmanin johdolla, -
mutta myös Arabiemiirikunnat myöhemmin tulevaisuudessa.
Sillä on ydininfrastruktuuria, -
ja se saa F-35-hävittäjiä, jotka voivat kantaa myös ydinkärkiä.
Yhdysvallat yrittää muuttaa niitä kantamaan vain tavallisia ohjuksia, -
mutta Arabiemiirikunnat voi mallintaa ominaisuuden niihin takaisin.
Siksi Israel on huolissaan Lähi-idän ydinasekilvasta, -
jos Iranin aikeita ei rajoiteta.
Professori Heinonen, voiko kansainvälinen yhteisö luottaa -
iranilaisiin kansainvälisen lain tarkkailijoihin, -
mitä tulee ydinsopimukseen, johon Iran viittaa toistuvasti?
Voidaanko Iraniin luottaa, -
jos puhutaan sen ydinkapasiteetin paljastamisesta?
Vai jatkaako se toimiaan, kuten vuonna 2003, -
jolloin hoidit Iranin-asiaa IAEA:ssa kun se tavoitteli ydinasetta.
Tämä tieto tosin paljastui vasta vuosia myöhemmin.
Näyttö ei ole kovin hyvää, -
mitä tulee Iranin sopimus- velvoitteiden täyttämiseen.
Tapahtumavaiheita on koettu vuosina 2003 ja 2005 -
ja työsuunnitelma laadittiin vuosina 2007―2008.
Kaiken aikaa Iran on kiistänyt kaiken ydinasetoiminnan olemassaolon.
Sitten laadittiin ydinohjelmasopimus vuonna 2015, -
jolla Iran-ydinasiakirjat saatiin käsiteltyä -
joidenkin valtioiden mukaan, toisten mielestä ei.
Nyt Iran-asiakirjoista ja Iranin lausunnoista nähdään, -
että se on johtanut kansainvälistä yhteisöä harhaan -
ja jättänyt monta kysymystä vastaamatta.
Mielestäni ydinsopimusta on muokattava -
ja sen lähtökohtien on oltava hyvin erilaiset.
Sen olisi perustuttava suoritukseen, -
eikä rajoituksia pidä poistaa automaattisesti tietyn ajan kuluttua.
Iranin ydinohjelman olisi palveltava rauhanomaista tarkoitustaan, -
jossa uraania rikastetaan vain, kun sille on tarvetta.
Sitä tarvetta uuden sopimuksen on rajoitettava -
tarkastamalla viiden vuoden välein, -
tarvitseeko Iranin rikastaa lisää uraania.
Samalla Iranille pitää antaa sitovia vakuuksia, -
että ydinpolttoainetta riittää reaktoreihin.
Tällaisen ajattelun pitäisi näkyä jokaisessa sopimuselementissä, -
myös kohdissa, jotka liittyvät ohjustoimintaan, -
missä Hajizadeh on avaintoimija.
Tämä nähdään Iran-asiakirjoista.
Kansainvälisen yhteisön pitää muuttaa ajattelutapaansa.
Etenkin USA:n pitää pohtia, miten edetä niin, -
että varmistetaan rauhanomainen Lähi-itä.
Kysyn lisäkysymyksen.
Puhuit ydinmateriaalin käytöstä siviilitarkoituksiin, -
mikä on tietenkin tärkeää.
Korjaa, jos olen väärässä, mutta käsittääkseni -
uraania pitää rikastaa vain viiteen prosenttiin ydinenergian tuottamiseksi.
Miksi Iran väkevöittäisi sitä lisää, ellei se kehitä ydinasetta?
Itse asiassa tutkimusreaktoreissa käytetään usein -
jopa 20-prosenttista uraania, kuten Teheranin tutkimusreaktorissa.
Alun perin siellä käytettiin 90-prosenttista uraania, -
mutta sitä muutettiin 80-luvun lopulla, -
kun IAEA auttoi Irania hankkimaan polttoainetta Argentiinalta, -
kun polttoaine oli vähissä.
20 prosenttia on yleinen rikastusaste kaikkialla maailmassa.
Mutta sen yli rikastetaan vain harvoin.
Jäänmurtajissa on väkevämpää uraania, -
mutta Iran ei tarvitse jäänmurtajia.
Ydinsukellusveneet ja jotkin sotilas- alukset voivat käydä ydinvoimalla, -
jossa uraani on hieman väkevämpää kuin 20-prosenttista.
Brasilia on hyvä esimerkki, samoin Ranska.
Ne ovat suunnitelleet sukellusveneitä, -
joissa käytetään alle 20-prosenttista uraania.
Ei Iranilla ole todellista tarvetta rikastaa sen väkevämpää uraania.
Jos se jostakin syystä tarvitsisi väkevämpää, se voi ostaa sitä.
Maailmassa on kylmän sodan ajalta 500 tonnia väkevää uraania, -
joka lojuu käyttämättömänä Yhdysvalloissa ja Venäjällä.
Käytetään ne ensin pois, ennen kuin aletaan rikastaa lisää yli 20 prosentin.
Javedanfar, kysyn seuraavaa asiaa sinulta.
Onko Iran halukas...
Tietysti silloin, kun ydinsopimus tuli voimaan, -
siellä oli materiaalia, jota piti siirtää muualle.
Venäjä oli yksi maa, joka vastaanotti materiaalia hävitettäväksi Iranista.
Nyt kun Iranilla on jälleen uusia rikastetun uraanin varastoja, -
onko Iran halukas luovuttamaan niitä uudestaan -
ydinsopimuksen rajoitusten mukaisesti, -
mikäli sopimus saatetaan jälleen voimaan?
Tosiasiat kentällä ovat muuttuneet, -
eikä Iran ole enää samassa asemassa kuin se oli vuonna 2015, -
kun sopimus tuli voimaan.
On kuunneltava ensisijaisesti Khameneita -
ja hänen nimittämiään viranomaisia.
Hallitus ei johda ydinohjelmaa eikä päätä siitä, -
vaan vallankumouskaarti, ajatollah Khamenei ja hänen neuvonantajansa.
He eivät ole puhuneet mitään rikastetun uraanin varastoista.
Iran myi aiemmin matalarikasteista uraania.
Yhdysvallat auttoi sen myynnissä Venäjälle ja muille maille.
Professori Heinonen tietää siitä minua enemmän.
Tiedän kuitenkin, että Khamenei on tehnyt rajanvetoa ohjusasiassa -
sekä Iranin toiminnasta Lähi-idässä.
Tietysti aiemmin oli muita asioita, joista Khamenei oli ehdoton.
Se voi olla neuvottelutaktiikka.
Kaikki riippuu siitä, minkä linjan Biden valitsee.
Haluaako hän palata sopimukseen sellaisenaan vai muuttaa sitä?
Olemme keskustelleet monesti täällä päätöslauselmasta 2231, -
jossa Iranille asetetaan velvoitteita sen ohjusohjelmasta.
Sen sanamuoto on kuitenkin puutteellinen, -
minkä vuoksi Iranin ei ole pakko tehdä paljoakaan.
Tarvitaan uusi ydinsopimus, JCPOA+, koska Iran on testannut -
kahta ballistista ohjusta, joissa lukee hepreaksi: "Israel on tuhottava".
Se itsessään on riittävä todiste, että uusi JCPOA+ tarvitaan.
Sauditkin voisivat todeta sen. Tämä on tärkein syy.
Haluan nostaa toisen tärkeän asian esiin, -
ja haluan kuulla professori Heinosen mielipiteen.
Ydinsopimuksessa on toinen ongelma, nimittäin tarkastusmahdollisuudet.
Sen mukaan jos jokin sopimusosapuoli -
pyytää pääsyä jollekin laitokselle, käynnistyy mekanismi, -
jonka mukaan pääsy on annettava 24 päivän kuluessa.
Syyskuussa 2018 Netanjahu paljasti Turqusabadin laitoksen Teheranista.
Kesti ― ei 24 päivää ― vaan huhtikuuhun 2019 asti, -
ennen kuin IAEA pääsi sinne ensimmäisen kerran.
Sieltä löydettiin radioaktiivisia jälkiä.
Voisi sanoa, että koska Israel ei ole sopimusosapuoli, -
ei ollut pakko käynnistää 24 päivän sääntöä.
Mutta se, että sieltä löydettiin jälkiä -
ja että Iran temppuilee eikä vastaa kysymyksiin laitoksesta, -
sekin on tärkeä merkki siitä, että tarvitaan uusi JCPOA+-sopimus.
Tarkastusmahdollisuus on sisällytettävä siihen.
Professori Heinonen, vastaa lyhyesti.
Olen samaa mieltä.
Juuri näistä huolista Grossi puhui hiljattain.
Iran yrittää pelata aikaa, puhdistaa laitoksia -
ja keksii erilaisia selityksiä toimilleen.
IAEA:n on tutkittava kaikki perusteellisesti.
IAEA:n hallitus on ratkaiseva tekijä.
Sen on tuettava pääsihteeriä ja varmistettava, -
että Iran antaa pääsyn, -
ja jos pääsy viivästyy, sillä on oltava seurauksia.
Oren, kysyn vielä lyhyesti sinulta.
Ovatko kaikki vaihtoehdot yhä avoinna?
Entinen presidentti Obama sanoi virkansa aikana toistuvasti, -
että vaikka kaikki poliittiset keinot kokeillaan, -
kaikki vaihtoehdot ovat avoinna.
Omaksuuko Biden saman lähestymistavan?
Kyllä omaksuu. Ulko- ja turvallisuus- politiikkaan tulee jatkumoa.
USA:n puolustusvoimien puheenjohtaja kenraali Milley, -
joka vieraili pari viikkoa sitten Israelissa, jatkaa virassa.
Kenraali Austinista tulee puolustusministeri.
Monet muut näitä asioita käsitelleet entiset viranomaiset palaavat virkaan.
Sananen tiedustelusta.
Näyttää siltä, että Iran uskoo saavansa paremman sopimuksen, -
jos se jatkaa kiistämisen ja petoksen taktiikkaa.
Mutta sen kannattaisi toimia läpinäkyvästi, -
koska todistustaakka on sen harteilla.
Jos sitä epäillään, edes virheellisesti, ydinasevalmiuden tavoittamisesta, -
joko Israel tai Yhdysvallat iskee Iraniin.
Iranin kannattaisi olla rehellinen -
niin IAEA:n tarkastajille kuin Israelin ja USA:n tiedustelulle.
CIA:n uusi johtaja, joka nimitettiin tällä viikolla...
Bill Burns. - Hän osallistui Iranin-neuvotteluihin.
Miten tämä vaikuttaa? - Hän kerää tiedustelutietoa Iranista -
hyvin ammattimaisesti.
Hän avannee myös yksityisen linjan neuvotella Iranin-kollegansa kanssa.
Yhdysvallat harjoittaa kaksiraiteista diplomatiaa.
Lujasti, mutta myös avoimena neuvotteluille.
Aika päättyi. Kiitos, prof. Heinonen, Meir Javedanfar ja Amir Oren.
Kiitos myös katsojille. Ensi kertaan!
Suomennos: Maija Tuukkanen