Tere tulemast saatesse!
2021. a toob kaas mitmeid aspekte,
mis mõjutavad ka Iisraeli.
Koroonakriis on tekitanud pikaajalisi tagajärgi
ja tuleb otsida mingit tasakaalu tervise ja majanduse vahel.
Tasakaalu otsimine võib olla raske ilma stabiilse valitsuseta,
mis võib sündida uutel valimistel märtsis või siis mitte.
Ka Iisraeli positsioonil Lähis-Idas ja maailmas on väljakutseid -
Iisraeli suhetes USAga ning Iraani suhtes,
sest see nõuab avalikult Iisraeli hävingut
ja liigub selle suunas varjatult.
Vestlusringis on dr Eran Lerman,
Jeruusalemma Strateegia- ja Julgeolekuinstituudi asejuht
ning Shalemi Kolledži lektor,
ja meie programmi "Middle East Review" üks saatejuht.
Tere tulemast! - Rõõm taas osaleda!
Meiega ühineb ka suursaadik Danny Ayalon,
kes on endine asevälisminister ja suursaadik USAs
ning teine "Middle East Review" saatejuht.
Aitäh osalemast! - Hea meelega!
Stuudios on TV7 analüütik Amir Oren.
2020 oli üsna muljetavaldav aasta.
Loodetavasti ei lähe see ajalukku
nii halvana kui see oli.
2021. a näib toovat sama palju probleeme.
Jätkub võitlus koroonakriisi mõjudega
ning nii Lähis-Idas kui kogu maailmas piisab väljakutseid,
mis Iisraeli kas otseselt või kaudselt mõjutavad.
Räägi, mida 2021. a toob.
Millel tasub silma peal hoida?
Kui oleks võimalik tagantjärgi ennustada,
oleksime täppi pannud.
Keegi ei osanud 2020. a suvel aimata,
et aasta pärast maadleme ikka veel koroonaviirusega.
Tuleb kindla peale minna.
Teeme kokkuvõte sinu esimese küsimuse kohta.
Kas olla terve või rikas?
Kumb on tähtsam Iisraeli sarnasele riigile -
majandus või rahva tervis?
See on igapäevane probleem.
Valitsus püüab otsustada,
kas avada koolid ja äritegevus
või sulgeda kõik ja loota,
et kahe nädala pärast nakatumised vaibuvad,
ja mõju hakkab avaldama Iisraeli edukas vaktsineerimiskampaania.
See on endiselt iisraellaste esmane mureteema.
Koroonakriis varjutab ka valimiskampaaniat,
sest 23. märtsil valivad iisraellased uue Knesseti.
Selgusetu on siiski see,
kas uus Knesset ka valitsuse ametisse määrab.
Saame näha, kuidas töötab peagi moodustatav Bideni valitsus.
Kas see ootab Iisraeli,
kas Iisrael ja Lähis-Ida on selle päevakorra eesotsas
või pöördub pilk Hiinale, NATO liitlastele või Iraanile?
Paljusid vastuseid peame veel ootama.
Suursaadik Ayalon, räägime Iisraeli ja USA suhtest
nüüd kui USAs vahetub võim.
Trumpi valitsus toetas avalikult Iisraeli ennenägematul tasemel.
Uus valitsus koostab Lähis-Ida suhtes oma päevakorra
või vähemalt poliitilise hoiaku selle suhtes.
Poliitika ei pruugi kattuda
Iisraeli vahevalitsuse poliitikaga,
kui sellest poliitilisest eikellegimaast pääseme.
Mis selles suhtes toimub?
Pole saladus,
et Trumpi valitsus oli kõigist USA valitsustest Iisraelile lähim.
Nad koordineerisid täielikult
oma tegevuspoliitikat.
Iisraeli valitsus on seetõttu mures.
Asjad muutuvad kindlasti.
Ükski valitsus ei saa olema selline nagu oli Trumpi valitsus.
Bidenit peetakse Iisraeli vanaks ja tugevaks sõbraks.
Kuid tema tiimis on liikmeid, keda ei tunta.
Asepresident Kamala Harris pole saanud võimalust
väljendada oma positsiooni Iisraeli suhtes.
Sama puudutab ka paljusid teisi valitsusametnikke.
Esimene küsimus on siiski see,
kas Bideni valitsus üldse Lähis-Idale tähelepanu pöörab.
Usun siiski, et koroonaolukord haarab juhtide tähelepanu
nii seal kui Iisraelis.
Saame näha, kas neil jääb aega tegeleda teiste teemadega?
Hädaolukorrad on omaette teema.
Arvan, et kui kriisiolukordi ei tule...
Kriisiolukord oleks see, kui Iraan saaks tuumarelva
või jätkaks uraani rikastamist veel kõrgemal tasemel
või kui süttiks sõda Hezbollah' või Hamasiga
või isegi kolmas intifada, mis on vähetõenäoline.
Kui neid kriisiolukordi ei tule,
siis vaevu Bideni valitsus meile praeguses faasis tähelepanu pöörab.
Lisaks tulevad Iisraelis märtsis valimised.
See tähendab seega,
et valitsus moodustatakse kõige varem juunis või juulis.
Enne seda kompab USA olukorda
ega koosta mingit suurt strateegiat.
Dr Lerman, mida teie sellest arvate?
Poliitilist möllu on nii Iisraelis kui USAs.
USAs võib ees oodata keerukas üleminekuperiood,
kuna pingeid on nii demokraatide seas
kui parteide vahel, Valges Majas ja Kongressis.
Iisraeli ootab ees pikk, rahutu etapp
sügavale 2021. aastasse.
Keset kõike seda
on tähtis säilitada dialoog professionaalide vahel.
Räägime riigist riigis.
USA peastaabi ülem käis detsembris Iisraelis.
Ta oli esimene siin käinud Bideni valitsuse tippametnik.
Erinevalt diplomaatidest ja erinevate valitsusharude juhtidest
jäävad sõjaväelased ametisse, isegi kui võim vahetub.
USA-l on selles vallas rohkesti väljakutseid,
ja ta on vastanud jõuliselt Iraani ähvardustele
ning rünnakute võimalusele.
Arvan, et tulevane valitsus tahab selgeks teha,
et ei suhtu kerglaselt USA tähtsamate huvide,
liitlaste ja traditsioonide kaitsmisse,
nagu strateegiliste relvade leviku takistamisse.
Eeldan, et stiil muutub märgatavalt,
kuid mõningais asjus näeme järjepidevust,
eelkõige neis, mida võtavad tõsiselt kaitse- ja luureaparaadid.
Trumpil oli kalduvus luurekogukond tähelepanuta jätta,
ja tema suhted sõjaväelastega
olid nii-öelda ebaühtlased.
Arvan, et tulevane valitsus nimetab kaitseministriks
Kongressi heakskiidul mehe,
kes tunneb hästi Lähis-Ida, mõistab hästi selle dünaamikat ja asju,
kes saab kaitse- ja luureaparaadi toetuse
ning kes on paljudes asjades Iisraeliga ühel meelel.
Euroopaga asjad kestavad.
Euroopas on praegu võimul juhid,
kes mõistavad käsilolevaid probleeme paremini kui need,
ja eurooplased üldiselt mõistsid neid paari aasta eest.
Olen ettevaatlikult optimistlik selle suhtes,
et uus multilateraalne Atlandi-ülene valitsus USAs
leiab Euroopast partnereid toetama tegevussuunda,
mis kaitseb ka meie regiooni stabiilsust
ja pika perspektiivi väljavaateid.
Täpselt. Hr Oren, pole saladus,
et Euroopa valitsused vaatavad pingsalt USA poole
seoses Bideni oodatava valitsuse moodustamisega.
Kuidas näevad asja Lähis-Ida ja eriti Iisrael,
ning kas see tekitab siin lootust?
Arvestagem ka sellega, et Iraan muutub üha julgemaks.
Ta teatas juba, et tõstab uraani rikastamise 20 protsendini.
Ta on kaaperdanud Lõuna-Korea naftalaeva.
Kõik see langeb kokku
kindralmajor Qassem Suleimani atentaadi aastapäevaga.
Ta oli Iraani Qudsi vägede
ehk Revolutsioonikaardi võõrleegioni ülem,
mis aastaid kaost külvas.
Kas see on märgiks Trumpi valitsusele
ja kas nad alustavad Bideni valitsusega läbirääkimisi?
Eran Lerman viitas positsiooni poolest
erukindral Lloyd Austinile, kes kaitseministriks nimetati.
Ta tõdes õigesti, et Austin tunneb Lähis-Ida.
Ning Lähis-Ida tunneb teda ja Bideni valitsuse tähtsamaid isikuid.
See on ilmselt sama tähtis.
Austin on CENTCOM'i ehk Lähis-Ida peakorteri ülem.
Täpselt. Välisministriks nimetati Antony Blinken.
Ta oli asevälisminister
ja julgeolekunõuniku asetäitja Obama valitsuses.
Jake Sullivanist saab julgeolekunõunik,
sest mainitud amet ei vaja kinnitamist.
Ta teenis Obama―Bideni valitsuses julgeolekunõunikuna.
Ja mis kõige märkimisväärsem -
kunagi pole võimul olnud sellist isikut nagu Joe Biden,
kes on olnud 47 aastat Kongressi ja juhtkonna ameteis
tegelemas välisasjadega,
ja võimuroolist eemal vaid viimased neli aastat.
Teise Maailmasõja järgne põlvkond,
äsjavalitud Kongressi liikmed, nagu Kennedy, Nixon ja Ford,
tõusid Kongressi 1946. a.
Nad kõik püsisid võimul 1970. a-te keskpaigani ehk 30 aastat.
Kuid Joe Biden on olnud väliskomisjoni esimees
ja asepresident ning teab asju.
Euroopa ja Lähis-Ida juhid tunnevad teda hästi.
See tähendab, et nad tahavad näha teda esmalt NATO kohtumisel.
Biden teeb ilmselt kohtumisettepaneku
Iraani presidendile Rouhanile
või et välisminister Zarif kohtuks Tony Blinkeniga.
Ees ootab mitmeid tippkohtumisi.
Iisrael peab otsustama, kuidas tahab mõjutada
taaskäivituvaid läbirääkimisi lepingu üle,
mis puudutab Iraani tuumateemat, ballistilisi rakette ja liitlasi.
Suursaadik Ayalon, õhus on ettevaatlikku optimismi,
kuid samas osalesid paljud Bideni tulevase valitsuse liikmed
Obama valitsuses.
Mitmed tegevused Obama valitsuse ajal...
Jätame kõrvale siseasjad, sest need meid Lähis-Idas ei puuduta.
Obama valitsus taandus Lähis-Idast ja võttis omaks tegevussuuna,
mis jättis maha vaakumi.
See tegi rohkem ruumi Venemaale
ja Türgi sai arendada mitmeid ettevõtmisi Lähis-Idas.
Iraan sai olukorda ära kasutada
ja see lisas talle julgust ka teistes valdkondades tegutseda.
Kas ees on oodata järjepidevust Obama aegadest
või liigume uues suunas,
kus otsustamisel saavad määravaks faktid lahinguväljal?
Kas toimub mingi muutus?
Lühidalt vastates jah, muutus tuleb.
Iga president tahab ise otsustada.
Biden oli asepresidendiks, nii et ta tahab nüüd oma jälje jätta.
Seda oli näha ka Bush seeniori puhul.
Ta oli Reagani asepresident
ja tõusis seejärel ise võimule.
Ta harrastas pigem reaalpoliitikat kui ideoloogilist tegevuspoliitikat.
Uurime olukorda objektiivselt.
Iisraelis tulevad märtsis valimised
ja nende tulemus laheneb alles hiljem.
Tuleb meeles pidada, et ka Iraanis toimuvad valimised.
Rouhani võib aasta pärast ametis olla või ka mitte.
USA-l on teisigi muresid nii sise- kui välispoliitikas.
Seepärast püüab uus valitsus
ilmselt ennekõike olukorda kompida.
Usun, et nad jätkavad stabiilselt juhtimisrežiimis
ja sekkuvad vaid asjadesse, mis vajavad olulist tähelepanu.
Muudes asjades nad ootavad.
Tegelikke tegevussuundi plaanitase ja realiseeritakse
alles 2022. a.
Dr Lerman, tahaksin kuulda selle kohta ka Euroopa perspektiivi.
Trumpi valitsuse aeg meenutas Obama aega selles,
et juhiti selja tagant ja seejärel taanduti Lähis-Idast
või paigutati ümber kohalolevaid vägesid.
Kas eurooplased püüavad jätkata,
eelkõige Prantsusmaa, aga ka teised riigid,
ennetavaid pürgimusi täita vaakum Liibanonis,
Süürias ja Iraagis?
Kas Bideni valitsusega on oodata muutust?
Kas eurooplased tahavad taas taganeda
ja anda USA-le kapteni koha vaba maailma juhtimiseks
Lähis-Ida vaenutegevuse leevendamisel?
Huvitav küsimus! Me ei tea veel, kui ühtne Euroopa on.
Britid lahkusid ja sakslastel ootab endal ees võimuvahetus,
ning koroonakriisi koorem...
Selle mõjud Euroopa maade majandusele on ulatuslikud
Me ei tea,
kui palju suudavad eurooplased 2021. a teistele keskenduda.
Seetõttu keskenduksin...
Olen tavaliselt optimist.
Pean president Macroni
mõjuvõimsaimaks Euroopa juhiks
Bideni valitsusega peetavatel esialgsetel kõnelustel.
Tony Blinken on peaaegu prantslane. Ta kasvas üles Prantsusmaal
ja teda kasvatas nimekas prantsuse-juudi isik,
tema ema teine abikaasa Samuel Pisar,
kes on kirjutanud oma holokaustikogemustest.
Sild Euroopasse võib olla Bideni valitsuse jaoks
positiivse erinevuse sümbol.
Trump võõrandas peaaegu sihilikult peaaegu kõik eurooplased
välja arvatud ehk parempoolsed valitsused,
isamaalised parempoolsed Kesk- ja Ida-Euroopa valitsused.
Biden ehitab sildu aga vanade traditsiooniliste liitlastega.
Rumsfeld nimetas neid vanaks Euroopaks,
mis pole enam nii vana.
Näiteks Macron on võtnud karmi seisukoha islamismi vastu.
Mitte islamiusu vaid selle poliitilise versiooni islamismi vastu,
mis ähvardab eelkõige moslemeid, aga ka eurooplasi.
Macron suhtub väga karmilt
Türgi provokatsioonidesse Vahemere idaosas
ja tegi liidu, kuhu kuuluvad lisaks Kreekale ja Küprosele
ka Egiptus, Iisrael ja Araabia Ühendemiraadid.
Liit on tähtis Euroopa tulevikule,
sest tegemist on Vahemere, Euroopa lõunasadamaga.
See tähendab samuti, et joondunud on jõud,
kes peavad ohuks ka Iraani.
Türgi on probleem, Iraan on oht.
Iraani Revolutsioonikaardi ülem käis äsja okupeeritud alal
ehk kolmel saarel, mis kuuluvad Araabia Ühendemiraatidele.
Provotseeriv tegu meenutas kõigile seda,
et Iraan on riius Pärsia lahe maadega.
Tähtsaimad Euroopa riigid on alati olnud lähedal Pärsia lahe maadele.
Saksamaa oli üks esimesi riike, kes kiitis Aabrahami lepinguid,
kutsudes AÜE ja Iisraeli välisministrid
Berliini sümboolsele kohtumisele.
Kõik see võib viia samameelsete kohtumiseni
Euroopa ja Lähis-Ida olulisimate tegijate
ehk Iisraeli, Egiptuse, AÜE ja Saudi-Araabia vahel
Türgi ja Iraani teemadel.
Kui see teoks saab, on Bideni valitsusel mugavaim
tegeleda teemaga Atlandi-ülese ühise ettepanekuna
mitte ühepoolselt nagu tehti Trumpi valitsuses.
Hr Oren, tasuks rääkida veel paaril teemal, kuid aega ei jätku.
Keskendume suurriikidele, sest need mõjutavad Lähis-Ida riike
ja sellel on tagajärjed. Räägime Venemaast.
Süüria on endiselt tüliõunaks.
Türgi tahab kindlustada oma lõunapiiri Süüriaga.
Ometi näib, et teatud aladel sütib uuesti lahinguid
eelkõige kurdi võitlejate vastu.
Samas tahab Venemaa ja Iraani kaitstud Assadi valitsus
vallutada Türgilt tagasi kaotatud maaalad
nii kurdi aladelt, kui teistelt tegijatelt Lähis-Idas.
Kuidas see kõik Venemaa perspektiivist välja näeb?
Ka venelastel on oma prioriteedid.
Mainitud probleemid on tähtsad,
kuid mitte tähtsaimad.
Tähtsaim on Ukraina ja Krimmi poolsaare kriis,
mis algas kui ametis olid Obama, Biden ja Kerry.
See on üks põhjus, miks Putini valitsus
Obama-Bideni valitsusse vaenulikult suhtus.
Kuigi Hillary Clinton enam ei osalenud,
peeti teda oluliseks Venemaa vastaseks.
Seepärast tuleb pöörata pilk uuesti Joseph R. Bidenile,
sest tema hakkab kandma vaba maailma juhi mantlit,
Trumpil oli... - Oletatavalt. See pole veel kindel.
Ta võib olla vaid ühe ametiaja president,
sest ta saab ametiaja lõpuks 82-aastaseks,
nii et see võib olla tema ainus valitsus.
Tal pole palju aega maailma asjadesse oma jälge jätta.
Algatus tuleb Bidenilt.
Putin peab sellele reageerima nagu ka hiinlased ja Lähis-Ida riigid.
Kui Biden koostab oma päevakorra
riikliku julgeoleku ja välispoliitika teemadel,
saame näha, kui tähtsal kohal me seal oleme.
Lisaks on sellega seotud ka Venemaa ja Türgi suhe,
kes on diplomaatilises tülis.
Tüli on ka Türgi ja Iraani vahel.
Türgi tegevus Lõuna-Kaukaasias
on tüli esiplaanile toonud.
Iraan peab olukorda halvaks. Ta on Aserbaidžaani naaberriik.
Põhjas pahandab olukorra üle aga Venemaa.
Ta tegutseb Türgi vastu sellel rindel.
Seetõttu lähenesid Türgi ja Ukraina ja nende suhted tugevnesid.
Selle tulemused võivad huvitavaks osutuda.
Võimalik, et ka Iisrael. - Võimalik.
See tugevdas ka Venemaa-Egiptuse suhteid.
Egiptus on Türgi rivaal.
Sellest tuleb huvitav aasta. Nüüd on meie aeg otsas.
Aitäh, dr Lerman ja suursaadik Ayalon.
Ootame kuu lõpus teie esimest "Middle East Review" saadet.
Kohtume aga veel enne seda.
Aitäh, Amir! Ootame viljakat aastat ka Jeruusalemma Stuudiole.
Aitäh, head vaatajad!
Tõlge: Monika Jaaguri