Tervetuloa Jerusalem studioon.
Iranin ydinvoimatutkija Mohsen Fakhrizadehin salamurhan -
sekä jatkuvien Iranin Syyrian asemiin kohdistuneiden iskujen jälkeen -
ovat jännitteet kiristymässä Israelin pohjoisrintamalla.
Israelin viholliset ovat kuitenkin koronan työllistämiä seurauksineen -
joten turvallisuusarviot pysyvät melko samoina eikä hyökkäyksiä odoteta.
Tilannetta voidaan pitää pienenä hengähdystaukona sotien välillä.
Analyytikkojen mukaan yhteenotto on kuitenkin väistämätön.
Kuinka hyvin Israel on valmistautunut sellaisiin tapahtumiin?
Aiheesta keskustelemassa tänään reservin eversti Miri Eisin, -
kansan diplomatian, turvallisuuden ja tiedustelun asiantuntija -
kansainvälisessä terrorismin vastaisessa Herzliyan instituutissa.
Reservin eversti Reuven Ben-Shalom,
monikulttuurisuuden strategisti ja kollega -
kansainvälisessä terrorismin vastaisessa Herzliyan instituutissa.
Studiossa kanssani on TV7:n analyytikko Amir Oren.
Annatko yleiskuvan Israelin valmistautuneisuudesta, -
mitä meillä on edessämme?
- Oli vähän epäreilu kysymys, mutta elämä on.
Emme koskaan tiedä ennen kuin useampi epävarmuustekijä -
sulautuu yhdeksi tapahtumaksi -
tai sarjaksi tapahtumia jolloin sinut asetetaan koettelemuksen paikalle.
Päivä ennen toisen Libanonin sodan puhkeamista -
silloinen pääministeri Ehud Olmert vieraili pääesikunnassa -
saadakseen sotavoimien tilanneraportin.
Useampi kertoi tuolloin, mm. maajoukkojen kenraalimajuri -
sanoi että tilanne on paljon vakavampi -
kuin mihin sotavoimien valmiuskyky sillä hetkellä riitti.
Me voimme vain analysoida tilannetta sellaisenaan -
mutta sillä varoituksella että mikäli tilanne käy vakavaksi -
saatamme huomata olevamme täysin erilaisessa tilanteessa.
- Todellakin. Ja jotta saamme paremman ymmärryksen kaikesta -
olen iloinen että kaksi kehittyneintä haaraa on täällä edustettuina -
Israelin asevoimilta: tiedustelu sekä ilmavoimat.
Aloitetaan teistä eversti Eisin.
Kuinka valmistautunut Israel on?
Ottaen huomioon Lähi-idän tilanteen dynaamisen kehittymisen.
Jokainen kenraali joka ottaa armeijan komentoonsa -
omaa oman agendansa ja ymmärryksensä tilanteesta.
Hizbollah on ollut viime päiviin asti päähaaste pohjoisessa.
Operaatio Tnufa käynnistettiin -
jotta asevoimat saadaan osaksi moniulotteisia -
toimintamalleja ja futuristisia ideoita.
Nämä liitettäisiin suhteellisen pieneen mutta tappavaan aseistukseen -
jolla on sekä pelotevaikutus että kyky taata Israelin turvallisuus.
Olemmeko nyt siinä visiossa josta kenraali Aviv Kochavi -
aloitti astuttuaan virkaan pari vuotta sitten?
- Kyse ei ole siitä menemmekö oikeaan suuntaan.
Haasteena on se valmistaudummeko me seuraavaan sotaan -
vai valmistaudummeko sotaan jota on jo käyty ja joka tunnetaan jo, -
vai tulevaisuuden sotaa varten jonka luonne ja käsikirjoitus -
on erilainen kuin mihin olemme valmistautuneet.
IDF rakentaa runsaasti hyökkäyskykyjään.
Niitä on rakennettu jo vuosikausia ja ne ovat erinomaisessa kunnossa.
Olemme vahvistaneet myös puolustuskykyjämme.
Teemmekö me tarpeeksi? Valmistau- dummeko tulevaisuuden uhkiin -
niin kuin Amir sanoi. Se on arvoitus ja haaste kaiken aikaa.
Minua huolettaa että valmistaudumme sotaan jonka luulemme tulevan, -
ja että meillä ei ole tarpeeksi sopeutu- miskykyä sotaan joka tulee oikeasti.
Me emme todellakaan tiedä millainen se on.
- Eversti Ben-Shalom? - Miri on oikeassa.
Valmistaudumme usein sotaan joka on jo käyty.
Ainakin tämä asia on nyt sanottu ja esillä. Kenraali Kochavi pitää sitä -
esillä ja yrittää valmistautua tulevaisuuden taisteluihin.
Kochavin usean vuoden Tnufa- eli "momentum"-suunnitelma -
tekee oikeita asioita. Se kysyy mm. kysymyksiä joihin ei ole vastauksia -
sotavoimien sisällä. Kyse ei ole vain valmistautumisella kerskailusta -
vaan sillä käsitellään IDF:n vaikeita sisäisiä aiheita näin valmistautuen.
Kenraali Kochavi ei sano että armeija on nyt valmis tässä -
moniulotteisen taistelukentän visiossa, vaan tekee kaikkensa jotta olisi valmis
lähitulevaisuudessa ja myös pitemmällä tulevaisuudessa.
Koronan takia tulleet budjetti- leikkaukset ei helpota ketään -
koko Lähi-idässä, ei myöskään IDF:ää.
Joten suunnitelmaa ei voida toteuttaa halutulla tavalla.
Mutta koskaan ei tiedä mitä huomenna tapahtuu: väärinarviointi -
rajalla ja meillä on sota käsissämme.
- Katsotaan armeijan esikunta- päällikön haasteita.
Ensiksi Reuvenin mainitsema budjetti.
Mitä enemmän aikaa kuluu ilman sotaa -
sitä enemmän siviilit sanovat ettei asevoimille tarvitse paljoa rahaa.
Israelin maavoimat -
rakentuu asevelvollisuuden varaan, -
joten 2,5 vuoden välein koulutus pitää aloittaa alusta.
Ei riitä että on ollut taitavuutensa huipulla -
ja saanut kutsun palvelukseen vuonna 2017 -
koska he ovat nyt palveluksensa suorittaneet ja uusia on sisässä.
He käyvät koko prosessin osaltaan lävitse.
Tämän lisäksi vallitsee jännite -
terrorismin ja kaikkien yllätysten varalta ylläpidettävän valmiuden -
sekä miehistön ja materiaalin kulumisen välillä.
Valmiutta halutaan pitää yllä -
päähaastetta eli sotaa varten.
Jos sota syttyy ei kukaan muista enää lukemattomia vahtivuoroja, -
jotka olivat ajan tuhlausta koska mitään ei tapahtunut.
Heidät osoitetaan mitä vakavimpiin tehtäviin.
On melkoinen haaste pitää valmiutta yllä.
Tähän on kaksi pääratkaisua. Ensimmäinen on -
realistinen harjoittelu. Haluat saada harjoitusta jos joudut taisteluun.
Reuven tietää tämän lentäjänä erittäin hyvin.
Haluat myös koetella joukkojasi.
Kenraali Kochavilla on monia yllätys- testejä, jolloin kokonaisia joukkoja -
divisioonista tukikohtiin "perataan" -
jotta voidaan nähdä sisältääkö niiden toiminta vikoja jotka voitaisiin korjata
- Eversti Eisin, te puhuitte sopeutuvuudesta.
Hesekiel-viittaus kertoo että kun ihmiset sanovat rauha ja vauraus, tuho
yllättää heidät. (1. Tess. 5:3)
Nythän me näemme rauhansopi- muksia tehdyn arabimaiden kanssa.
Me olemme suhteellisen vauraita koronakriisi huomioon ottaen.
Sillä on paljon seurauksia budjettiin.
Budjettia tarvitaan kattavan operaation tukemiseksi.
Tai antamaan kapasiteettia kestämään kaikenlaiset hyökkäykset.
Olemmeko nyt vaiheessa jossa emme keskity oikeisiin asioihin?
- Olemme keskittyneet oikeisiin asioi- hin mutta emme voi tehdä kaikkea.
Meidän täytyy lisätä yhtälöön havainnoinnin ulottuvuus.
Jos budjettiin halutaan sisällyttää jotain, -
niin nämä ovat asioita jotka ovat olemassa.
Tervetuloa puolustustahojen päätöksentekoon!
Ja jos siihen lisätään havainnoinnin haasteet, -
tulee päätöksenteosta vielä vaikeampaa.
Israelin väestöllä on seuraavasta sodasta odotuksensa, -
samoin kansainvälisellä yhteisöllä.
Silloin tulee olemaan kuilu sen välillä mitä kykenemme tekemään -
sekä sopeutumiskykymme ja budjettirajojen välillä.
Toimintamme ja odotusten välillä tulee olemaan kuilu.
Edelleen odotetaan lyhyitä, täsmällisiä ja selvävoittoisia sotia.
Havaintojen perusteella näin ei tule tapahtumaan -
vaikka olisimme kuinka sopeutuvaisia.
- Todellakin. Eversti Ben-Shalom, puhutaan (sota)voimien sijoittelusta.
Kuinka riippuvaisia olemme USA:n sotavoimien sijoittelusta, -
varsinkin mitä sotilaalliseen laadulliseen etulyöntiasemaan tulee?
Sitä odotetaan USA:lta jotta se voi sijoittaa joukkojaan Lähi-itään.
Vai pitääkö Israelin alkaa harkita joukkojen sijoittelua yhä kauemmaksi -
joka toimisi pelotteena kaukaisemmille vihollisille?
Laajamittaisen konfliktin mahdollisuus saataisiin näin etäämmälle.
- Itse en käyttäisi termiä joukkojen sijoittelu (voiman heijastaminen).
Se on enemmän suurvaltojen kuten USA:n termi.
Sillä on globaali alue ja globaali vastuu. Mutta pelotevaikutteilla -
me varmistamme olevamme alueen vahvin. Sotilaallinen laadullinen -
etulyöntiasema on avaintekijä sotilaallisessa strategiassamme.
Liitto USA:n kanssa on elintärkeä meille.
Käytämme retoriikkaa, jonka mukaan puolustamme itseämme itse, -
mikä ei pidä paikkaansa, koska olemme riippuvaisia USA:sta.
Valtava budjetti toimii sotavoimiemme selkärankana.
Kumppanuutemme USA:n kanssa voi johtaa yhteistyöhön myös sodassa, -
jopa Israelin puolustamisessa ohjuksilta ja raketeilta.
Kaikki tämä liittyy yhteen.
Välittämämme kuva Israelista ja USA:sta yhdessä on tärkeä.
Vihollisemme tietävät, että kun he iskevät Israeliin, he hyökkäävät myös -
USA:ta vastaan. Ei ole salaisuus että amerikkalaisia on maassamme.
Sota-aikana heitä tulee tuhansittain lisää kuten harjoitukset viittaavat.
Nyt rutiinitarkastusten ja sotien välisten kampanjoiden aikana -
operoimme kautta Lähi-idän.
Näemme avaintekijöitämme toimivan alueella, jotkut heistä ovat -
alueen parhaita, jotkut jopa maailman parhaita.
Salainen aseemme on tiedustelu, toki ilmavoimatkin ovat hyvät.
Tiedustelu ja kyber- sekä muut kyvyt ovat salainen aseemme.
Näillä kyvyillä varmistamme että meillä on kattava hallinta.
Kun aika tulee osaamme käyttää niitä ja me osaamme sen.
Me tiedämme sen ja kykenemme toimimaan sen mukaisesti.
Kun toimit pitää olla vahva ase. Tnufan kanssa yhdistämme -
tiedon ja operatiivisen puolen tiiviisti taistelukentällä.
- Ilmavoimat on strateginen työkalu kuten kybertoiminta on -
tiedustelujoukoille, jotka ohjaavat jokaista osatekijää -
tavalla tai toisella.
Meillä on kuitenkin dynaamisia vihollisia -
jotka näkevät mitä meillä on ja sopeutuvat Israelin kykyihin.
Ne ovat siinä hyvin menestyksekkäitä.
Hizbollahilla on Libanonissa oletettavasti satoja tuhansia ohjuksia.
Nuo valtavat varastot on suunnattu Israelia kohti.
On vaikea selvittää missä kaikki nuo varastot sijaitsevat.
Miten voisimme toimia niin ettei noita aseita käytettäisi -
tulevissa sodissa?
- Käsittelet nyt kahta toisiinsa liittyvää seikkaa.
Vihollisemme ovat tutkineet meitä.
He ovat päättäneet olla kilpailematta kanssamme.
Me olemme vahvoja ja tulemme olemaan sitä aina.
Siksi niillä on köyhän miehen ilmavoimat ilmatorjunnassa.
Ohjuksissa niillä on köyhän miehen panssarijoukot -
kuten itseohjautuvissa panssarintorjuntaohjuksissa.
He ovat kouluttaneet joukkojaan Israelin peräpään vartijoiden -
eli siviiliväestön tuntemisessa, -
ehkä myös infrastruktuurin tuntemisessa.
Ne uskovat näiden olevan heikko kohtamme.
Israelin vastaus tähän on lyhyt ja tappava sota, -
jotta se voisi estää niiden aikeet käyttää näitä keinoja.
Ohjaat tässä myös kahteen -
ongelmaan, jotka Israelin päätöksentekijöillä on.
Ensimmäinen on salaisuuksien ja pelotteiden välinen jännite.
Puhuimme aiemmin havainnoinnista, johon Miri viittasi.
Haluamme vihollisen tietävän kuinka vahvoja olemme.
Emme silti halua heidän tietävän järjestelmiemme syvimpiä salaisuuksia
tai niiden kyvykkyyttä.
Israelin poliitikot sanovat ajoittain ääneen Hizbollahille tai Hamasille, -
että läpäisimme teidän koko puolustuksenne -
tiedustelun, ilmavoimien tms. avulla.
Olkaa siis varovaiset älkääkä aloittako konfliktia.
Toinen ongelma on järjestelmien ja miesvahvuuden perinnöissä -
ja siinä mitä tarvitaan 2-3 vuoden kuluttua.
Kuinka kuroa kuilu umpeen näiden kahden seikan välillä?
Jos aiot ostaa F-35 -hävittäjiä, sinun täytyy päästä eroon 70-luvun F-4:sta.
Samoin myös lentäjistä jotka on koulutettu niiden toimintaan.
Silloin ei ole syytä uudelleenkoulutukseen.
Mutta mitä jos sota yllättääkin kesken tämän prosessin?
Samalla kun hankkiudut eroon edellisestä järjestelmästä -
ennen kuin hankit uudet järjestelmät, henkilökunnan, opit ja harjoittelun.
Tämä on hyvin tärkeää.
Hyvin useasti Israelin hallitus ja esikunta on -
pidättäytynyt vastaamasta provokaatioihin, -
koska ne ovat halunneet lykätä sotaa, ei paitsi itsensä takia, -
mutta myös koska se hyödyttäisi Israelia -
käydä kyseinen sota myöhemmin tulevaisuudessa.
- Siitä tulee mieleen sanonta "parempi pyy pivossa kuin kymmenen oksalla".
Eversti Eisin, onko Israel varautunut toimimaan kansan diplomatian keinoin
konfliktin aikoina?
Konfliktien aikoina on ajoittain huonoa tiedottamista.
Paljon väärää tietoa on liikkeellä.
Kuten Hiram Johnson sanoi vuonna 1918: -
sodan ensimmäinen uhri on totuus.
Kuinka voisimme vahvistaa totuutta -
ja vahvistaa Israelin narratiivin oikeutusta vihollisiin nähden?
- Surullinen puoli tässä on se että kysyin totuudesta nyt -
enkä sodan aikana. Valeuutiset ovat osa näyttämöämme.
Kansan diplomatiaa käytetään kaikkina aikoina, ei vain sodan aikana.
Olen kriittinen Israelin toiminnan suhteen tuolla saralla.
Emme mielestäni keskity tarpeeksi ihmisiin, kasvoihin, yksilöihin, -
ja puhumme turvallisuudesta isossa mittakaavassa.
Näin toimiessamme hukkaamme yleisön jonka haluamme muuntaa.
Me saarnaamme kuorolle, -
kun meidän pitäisi koittaa tavoittaa muita kohderyhmiä, -
jotka kenties ovat kiinnostuneita sanomastamme, -
jonka keskiössä tulee olla totuus.
Otan esille lavastuksen. Sota on aina rumaa.
Se on aina ankaraa.
Kun puhuitte oikeutetusta sodasta, se ei tee siitä vähemmän rumaa -
tai ankaraa.
Näitä asioita pitää käsitellä kansan diplomatiassa, -
Israelin tulee olla siinä hyvä koko ajan, sitä ylläpidettäisiin sodan aikana
ja sitä ei saa peruuttaa sodan aikana.
- Paras mitä voi kuulla: Kaikki käyn- nistyi kun vastasitte hyökkäykseemme
- Todellakin. Eversti Ben-Shalom, -
kyse on mm. totuuden välittämisestä ulkomaille mutta myös kotijoukoille.
Tähän isketään sodan aikoina.
Näimme hiljattain huolestuttavia raportteja kotirintamalta.
Kodinturvajoukot eivät ole valmistautuneet -
rahoituksen puutteen takia, jota ei ole kohdennettu aikanaan -
ainakaan pohjoisen sektorin osalta jotta se voisi olla valmistautunut.
Kuinka Israel aikoo valmistaa pohjoista sektoria, -
nyt kun huomattava määrä rahoitusta on ohjattu pohjoisen kodinturvajoukon
vahvistamiseen?
Ovatko ihmiset asenteeltaan tulevaan valmistautuneita?
- Viimeiseen kysymykseesi vastaan yleisesti että ei.
Sota yllättää aina siviilit.
Israelilaiset ovat kuitenkin todistaneet kuinka sodan aikana pidämme yhtä.
Olemme yhtenäisempiä ja vahvoja kuin viime vuonna, -
jolloin poliittinen jako leimasi kaikkea. Sodassa tulemme yhteen.
Reserviläiset liittyvät mukaan ja olemme yhtä ja taistelemme.
Sekä rintamalla että kotirintamalla.
Eturintama on tällä hetkellä perä- päänä, mitä vihollisen kokoamiin -
kykyihin tulee. Useimmat eivät ymmärrä sen laajuutta, -
mitä tulemme kärsimään. Lukuisa määrä raketteja iskee Israeliin, -
rakennuksia sortuu, mahdollisesti tuhansia kuolleita.
Tässä on vain osa tulevan sodan vaikeista haasteista.
Olemme puhuneet ja valmistautuneet kuitenkin pitkään.
Kodinturvajoukot ovat kuitenkin suhteellisen uusi asia.
Onko meillä suojia tai varusteita heille tarpeeksi? Ei todellakaan.
Jokaisen raportin jälkeen epäkohtia työstetään enemmän, -
ja näen paljon työtä tehtävän. Kun pohjoinen on yhtä suurta rintamaa, -
havainnoinnissa ja suunnitelmissa tapahtuu iso muutos.
Silloin ei katsota taakse vaan eteenpäin.
Se tulee olemaan vaikeaa.
Toiselle osapuolelle se tulee olemaan tuhoisaa.
Libanonilaisille se merkitsee täydellistä tuhoa.
Me tulemme kärsimään, mutta lopulta voitamme niin kuin aina.
- Tästä pääsemmekin seuraavaan pointtiin.
Nyt näemme yksittäisiä hyökkäyksiä -
ja täsmäohjusten iskevän strategisiin kohteisiin.
Nämä valmistavat tulevaan ja suurempaan operaatioon.
Täysimittaisen sodan aikana käytettävä tulivoima on tuhoisaa.
Alueemme ei ole kokenut sellaista vuosikausiin.
Olemmeko me valmiita kestämään sellaisen jälkiseuraukset?
Olemmeko sellaisessa asemassa, että kykenisimme kestämään ne?
- Eräs runoilija kysyi kerran: -
Mitä jos he tarjoavat sotaa eikä kukaan ilmaantuisi paikalle?
Ensin pitää kysyä että mikä on se narratiivi, -
mitä haluat kansasi ja muun maailman tietävän -
päivä sodan jälkeen.
Oliko kaikki turhaa? Miksi niin paljon ammuksia käytettiin?
Miksi niin moni kuoli ja haavoittui, miksi niin moni jäi kodittomaksi?
Näin palaamme ensimmäiseen ruutuun, -
joten yrität muokata strategiaasi niin ettet sinä eikä vihollisesi -
ajattele sodan olevan parempi vaihtoehto.
Jos ilmaiset vihollisellesi että sota on hyödytön -
ja että edes heidän ehdoilla sota ei hyödytä heitä, -
koska heidän johtonsa tulee tuhotuksi.
He joutuvat tähtäimeen, ja joka kerta kun kuulemme salamurhista -
kuten Qassem Suleimanin tai Mohsen Fakhrizadehin taposta, -
tai Saddam Husseinin, sama se kuka tai millä tavalla, tai Osama bin Laden,
maailman hassan nasrallahit -
ja jahya sinwarit ymmärtävät että jos konfliktissa -
Israel ei toista sellaista tekoa, -
niin muutaman kuukauden tai vuoden sisään he voivat tulla tapetuksi.
- Aikamme on lopuillaan, joten kuullaan vielä vieraitamme.
Eversti Eisin, aloitetaan teistä.
Millaiset lähitulevaisuuden näkymät ovat?
Näemmekö yhteenottoon viittaavan retoriikan osuuden kasvavan?
- Olemme jo siinä tilanteessa, se retoriikka kumpuaa Iranista.
Kyse on siitä miten Israel vastaa, ja siinä on kaksi puolta.
Miten Hizbollah astuu mukaan ja miten Libanonin sisäiset ongelmat -
joihin Hizbollah myös on osallisena vaikuttaa tähän.
Retoriikka on lisääntynyt, ja se voi myös vahingossa johtaa konfliktiin.
- Eversti Ben-Shalom? - Iranilaiset laskelmoivat viisaasti.
He tietävät meitä paremmin kuinka laskelmoida pitkällä aikavälillä.
Olemme sodassa heitä vastaan. Jos he jättävät vastaamatta -
meidän tekemäksi väitettyyn tekoon, se ei tarkoita yhtään mitään.
Kaikki odotamme mitä Joe Biden tulee tekemään. Väärä arviointi voi merkitä -
sotaa huomenna, mutta pitkällä aika- välillä katsottuna olemme jo sodassa.
- Eräs Netflixin suosittu sarja kertoo shakista.
Israel on viime aikoina pelannut simultaanipeliä Irania vastaan.
Israel pelaa samanaikaisesti Trumpin ja Bidenin hallintoja -
sekä useita Iranin valtakeskittymiä vastaan.
Ylintä johtajaa, Vallankumouskaartia, Ruhania sekä omaa kansaa vastaan.
Jos iranilaiset saavat vaikutelman että Israel haluaa sotaa -
niin silloin he kieltäytyvät lähtemästä siihen mukaan.
Iran toteaa olevansa viisaampi.
- Parempi valmistautua sotaan kuin sotia.
- Israelin linjan aggressiivinen imago -
saattaa estää sodan.
Sillä varoituksella niin kuin Miri sanoi, se voi myös riistäytyä käsistä.
- Olemme puhuneet paljon Iranista ja sen uhasta.
Alueella on muutakin kuten itäisen Välimeren tilanne.
Voiko tuo tilanne kärjistyä?
- Ehkä jonkinlaisia vihollisuuksia voi leimahtaa.
Oikea sota syttynee vain Iranin ja sen välikäsien kanssa.
- Välikädet ovat linjautumassa Iranin kanssa.
Hizbollah ja Hamas eivät ole parhaimmassa tilassa nyt -
eikä mikään muukaan alueen järjestö.
- Viime kädessä ne ajavat omaa etuaan ensin.
Hizbollah on libanonilainen, Hamas ajaa palestiinalaisten asiaa.
Ne eivät tiedä selviääkö Iran sodasta. Siksi ne huolehtivat itsestään.
- Tämä liittyy myös JCPOA:han (toimintasopimus), -
joka neuvoteltaneen uusiksi. Iranin parlamentti ilmoitti pakottavansa -
Iranin hallituksen nostamaan uraanin rikastamisen ydinpommin tasolle.
Tässä kuitenkin kaikki tällä erää. Kiitos vieraillemme mukanaolosta.
Kiitos myös vieraillemme. Nähdään ensi kerralla.
Suomennos: Markus Nurmesniemi