Tere tulemast saatesse!
Peaminister Benjamin Netanyahu
kordas lubadust,
et Iraanil ei lasta kunagi tuumarelva saada.
Maailma sündmused võivad mõjutada
Iisraeli poliitilist teovõimet.
Viimastel nädalatel on seepärast nähtud
kõiki pooli nii avalikke kui salajasi käike tegemas,
püüdes kindlustada oma soovitud tegevussuundi
ühise sihiga ära hoida Iraani tuumarelvavõimekus.
Vestlusringiga ühineb New Yorgist dr Olli Heinonen.
Ta on IAEA endine asejuht
ja Washingtoni Stimsoni Keskuse hinnatud teadlane.
Tere tulemast. - Aitäh.
Jeruusalemmast ühineb meiega
brigaadikindral reservis Yossi Kuperwasser,
JCPA Lähis-Ida arengute projektijuht.
Tere tulemast! - Aitäh.
Minuga stuudios on dr Nir Boms, kes asendab Amir Orenit.
Aitäh osalemast! Asume kohe asja kallale.
Kas teeksite ülevaate viimatisest arengutest
Iraani tuumapürgimuste ja kõige sellega seonduva vallas?
JCPOA ehk Iraani tuumaleping
on 5-aastane.
Pärast seda, kui president Trump
2018. a lepingust taganes,
dünaamika muutus ja kasvatati survet sanktsioonide
ja muu tegevusega, nagu kübersõjaga.
Nii ei lastud Iraanil oma plaanidega edasi liikuda.
Iraan aga on mõnevõrra edasi liikunud
ja rikkunud korduvalt lepingu põhimõtteid.
Nüüd on asi taas päevakorras, kui USA valimised on peetud.
Valitud president Biden teatas soovist tuumalepinguga taasühineda.
Iraan näib uskuvat, et see on hea võimalus naasta rajale,
mis nende jaoks suhteliselt mugav oli.
See tekitas debati.
See nädal kohtusid Prantsuse, Saksa ja Briti välisministrid.
Nad ütlesid põhimõtteliselt,
et tahavad leida viisi lepingu juurde naasmiseks.
Küsimus on selles, mis on järgmine etapp.
Kui naastakse lepingu juurde, kas see on sama leping või erinev?
President Trump vihjas,
et tahaks läbirääkimistel uue lepingu tingimusi arutada.
President Biden peab sama küsimust vaagima.
Kas tal õnnestuksid läbirääkimised
võimaliku lepingu uute tingimuste üle,
eeldades, et leidub piisavalt tahet kõnelustelauda naasmiseks?
Iraani pürgimustele vaatamata võib oodata mingisugust järjepidevust.
USA tahtis lepingu ümber teha.
Iraan lihtsalt ei tahtnud Trumpiga läbirääkimisi pidada.
Nad loodavad Bidenilt paremat lepingut.
Järgmine küsimus dr Heinosele.
Rahvusvaheline Aatomienergia Agentuur IAEA rääkis eelmine nädal,
et Iraan on suurendanud veelgi
tootmisvõimsust uraani rikastamiseks ja ka uraani hulka.
Ta näib selles suunas liikuvat.
Kas on oodata uusi raporteid,
et Iraanilt nõutakse aru?
Samas avalduses kritiseeris IAEA peadirektor Iraani
leebelt öeldes selles,
et Iraan pole andnud tõeseid vastuseid
IAEA inspektorite esitatud küsimustele,
seoses Iraanis tehtud avastustega.
Mida saad selle kohta rääkida?
Aitäh. Arvan, et on hea aeg vaadata, kuidas lepingut täidetud on.
Möödas on viis aastat.
2015. a detsembris
kontrollis IAEA dokumenti
võimaliku sõjalise dimensiooni kohta.
Nüüd näeme,
et Iraan pole oma avaldustes IAEA-le eriti aus olnud.
Veel on piisavalt asju, mida Iraan peaks IAEA-le selgitama
ja mida IAEA peaks kontrollima, tagamaks,
et kogu tuumarelvaga seonduv tegevus on tõesti lõpetatud
ja Iraan pole pärast 2004. a seda teed jätkanud.
Üks lepingu jõustamise eeltingimusi oli see,
et Iraan räägib tõtt.
Nüüd näeme tegevust Turquzabadi, Teherani ja teistes rajatistes.
See on murettekitav.
Teine mureteema on rikastusprogramm ise.
Iraan paigaldas uusi tsentrifuuge Natanzi maaalusesse tehasesse.
Asi pole vaid katsete kolimises maa pealt maa alla.
Kui seda tehakse,
luuakse infrastruktuur teistsugustele tsentrifuugidele,
nimelt IR2M-ile, IR4-le ja IR6-le.
Üks kaskaad ja kogu selle ümber ehitatav infrastruktuur
annab Iraanile võimaluse kiiresti rikastamist suurendada,
kui seda teha otsustatakse.
Kolmas element on Iraani parlamendi esitatud hoiatus:
paari nädala eest koostatud seaduseelnõu.
Kui seadusandlusorgan selle heaks kiidab,
kohustab see valitsust
lühikese aja ehk kolme kuu jooksul uraani rikastamist tõhustama,
vähendama radikaalselt koostööd IAEAga
ja lõpuks peatama lisaprotokolli jõustamine,
ning lisaprotseduurid, millega jälgitakse Iraani tegevust,
nagu kollakoogi ehk uraanoksiidi ja tsentrifuugi rootorite toomist.
Meid ootavad ees mitmed valikud. Tähtis on mõista,
et praeguses vormis Iraani tuumaleping ei tööta.
Täpselt. Kindral Kuperwasser, kuidas teie Iraani olukorda näete?
Kui murelik on Iisrael hetkel Iraani võimete suhtes?
Oleme mures Iraani tuumaprogrammi olukorra pärast.
Iraan on lühendanud aega, mis on vajalik
piisava koguse uraani rikastamiseks
relva tasemele esimese tuumapommi jaoks.
Nüüd on see aeg ca kolm kuud.
Kui tal õnnestub uusi tsentrifuuge paigaldada, lüheneb aeg veelgi.
Tuleb jälgida, et Iraan seda künnist ei ületaks
ega rikastaks nii palju lõhustuvat materjali,
et jõuab esimese tuumarelvani.
Alternatiiv, mille Euroopa, Venemaa, Hiina
ja mõned Bideni uue valitsuse liikmed on esitanud,
on see, et Iraan pannakse tagasi tema endisele kursile,
mis tähendab, et 10 aasta pärast pole mingit künnist.
See on murettekitav alternatiiv,
sest tagaks Iraanile 10 aasta pärast suure tuumarelvaarsenali.
Praegu on sihiks takistada Iraanil piisavas koguses materjali rikastamine
esimese tuumarelva tarbeks.
Künnise ületamine oleks Iraanile ohtlik.
Netanyahu rääkis sellest
ja see on olnud pidevalt Iisraeli seisukoht.
Me ei lase Iraanil seda künnist ületada.
USA peaks kordama oma seisukohta,
et nemadki ei luba Iraanil seda künnist ületada.
Sama käib ka IAEA kohta.
Nad on mures, kuid kardavad seda valjult öelda.
Selline on hetkeseis.
Pidagem meeles, et Iraan pidi jääma künnisest aasta kaugusele.
Nüüd on ta sellest vaid kolme kuu kaugusel.
Olukord on ohtlik. Iraan peab naasma endisesse seisu.
See ei õnnestu tuumaleppe juurde naasmisega.
See õnnestub Iraanile selgeks tegemisega,
et ka Bideni valitsus ei luba tal selle künniseni jõuda.
Nagu dr Heinonen ütles, arutatakse Iraanis,
kas kaaluda seda alternatiivi või mitte. Seda pole veel otsustatud,
kuid nad juba parandavad tingimusi, et jõuda kiiresti olukorda,
et saaksid relvaks piisava koguse lõhustuvat materjali.
Seni kogutud 4,5-protsendise uraani kogus
on peaaegu 2,5 tonni.
Sellest piisab enam kui ühe tuumarelva valmistamiseks.
Viie kuu pärast oleks neil materjali kaheks pommiks.
Tuleb selgeks teha,
et Iraanile ei lubata tuumarelva valmistamise võimekust.
See on kõige tähtsam. Loodan, et Iisraelil õnnestub
veenda Bideni valitsust just seda ütlema.
Ma ei hakka rääkima, milliseid meetmeid tuleks kasutada,
et Iraan naaseks õigeisse rööpaisse
oma praeguselt ohtlikult teelt, kas nüüd või uue lepingu all.
Dr Boms, mainisid välisministrite kohtumist,
kus osalesid Heiko Maas Saksamaalt,
Dominic Raab Suurbritanniast ja Jean-Yves LeDrian Prantsusmaalt.
Nad arutasid võimalusi naasta 2015. a lepingu juurde
või seda uuesti ellu äratada, sest põhimõtteliselt see ei tööta.
Tahan küsida nende avalduse kohta, mille nad koostasid
IAEA juhi Mariano Grossi eelneva avalduse alusel.
Ta tõdes, et Iraan rikub lepingut ja hoiatas, et maht on kasvanud.
Iraanilt nõuti lepingu juurde naasmist, mis tähendab,
et Iraan ei pea lepingust kinni.
Isegi kui Iraan on korduvalt nõudnud, et USA lepingu juurde naaseks,
ei tähenda see, et ta ise püsiks raames,
mis kehtestati ÜRO resolutsiooniga 2231.
Loen ette Iraani ülemjuhi, Ali Khamenei vastuse:
"Iraani kohalolu Lähis-Idas ja Iraani raketiprogramm
pole kuidagi Suurbritannia, Prantsusmaa ega Saksamaa asi,
eriti, kui nad omavad ise hävitavaid tuumarelvi."
"Muutku nad oma hävitavaid sekkumisi, enne kui midagi ütlevad."
Mis toimub? - Asi on selles,
et lepingu juurde on raske naasta.
See ei sõltu üksnes USA otsusest naasta,
mis on iseenesest raske, aga ka Iraanist.
IAEA raportis räägiti 2,5 tonnist rikastatud uraanist,
mis on 12 korda rohkem kui lepingus lubatud.
Selles osas rikub Iraan lepingut.
Iraanis on karmi suuna esindajaid. Lugesid ülemjuhi avaldust,
mille järgi Iraan ei pea naasma lepingu juurde,
vaid jätkab oma valitud teel.
Teised Iraanis nõuavad uusi kõnelusi,
et leevendada USA survekampaaniat ja sanktsioone,
mille all Iraan kannatama pidanud.
Osa lepingu juurde naasmise väljakutsetest on seotud kahe asjaga:
kas leping on sama, mis varem, ja mille üle veel läbi räägitakse?
Jätkan sinu küsimusest kindral Kuperwasserile.
Iisrael pole mures ainult uraani ja tuumaprogrammi pärast.
Mure puudutab ka ballistiliste rakettide programmi
ning üldisemalt Iraani plaane Lähis-Idas, terrorismi ja sanktsioone
ning võimalusi seda kõike peatada.
Kui seada raamid, millega Iraani tegevust peatada või piirata
ja kui leping erineb eelmisest,
võivad ka mõned Iisraelis pidada seda teatud tingimustel teretulnuks.
Nii ütles Iraani ülemjuht,
et mõned asjad ei kuulu läbirääkimistele
ja kui läbi rääkida, kehtestavad nemad tingimused.
See võib olla kõneluste strateegia: "Need on meie raamid."
See võib olla ka vahend
siseriikliku debati vältimiseks Iraanis ja mujal selle suhtes,
milline peaks leping välja nägema ja kas üldse tuleks läbi rääkida.
Kas peaks siiski jätkama endiselt,
kuna olukord on selline, mida võib veel aktsepteerida,
ja seada tuumaprogramm esikohale,
kõrgemale majandusest ja sanktsioonide leevendamisest?
Seda nõuavad Iraani karmi suuna esindajad.
Dr Heinonen, oled nimetanud Iraani ballistiliste rakettide programmi
üheks kriitiliseks faktoriks,
mida riik vajab tuumarelva valmistamiseks.
ÜRO Julgeolekunõukogu vastavate resolutsioonide järgi
on ÜRO õhutanud Iraani hoiduma
tuumapead kanda suutvate rakettide
ja vastava tehnoloogia valmistamisest.
Iraan on nõuet trotsinud ja pidanud seda tähtsusetuks.
Neil on õnnestunud saata üks selline rakett ka kosmosesse,
et sinna satelliit paigaldada. Vähemalt nii nad väidavad.
Kas Iraan on juba sellises faasis,
kus suudab tuumarelva valmistada?
Kui kaugel olukord on?
Kas Iraan suudab pommi teha,
ilma rahvusvahelise üldsuse märkamata?
Kas vastaksid palun võhiku terminitega?
Aitäh hea küsimuse eest.
Siin naaseme selle juurde, millist uut lepingut saada tahame.
Asja võiks võrrelda püssi ja kuuliga.
Kuul on tuumarelv
ja püss on rakett.
Probleem ei lahene
vaid kuulide tootmise peatamisega,
kui vintpüss on juba olemas.
Probleem on selles, et lepingus ja resolutsioonis 2231
seda teemat ei käsitletud.
Me ei tea hetkel täpselt,
milleks Iraani raketiprogramm suuteline on.
Ma ei mõtle üksnes mandritevahelise raketi arendamist,
vaid ka lühi- ja keskmaa rakette.
Kas need on arendatud tuumapead kandma? Mis seis on?
Minu meelest ei saanud need küsimused vastatud,
kui IAEA käsitles Iraani tuuma- programmi võimalikku relva mõõdet.
Rahvusvaheline üldsus kaotas sellega oma võimaluse.
Kontrolle pole sooritatud viis aastat. Me ei tea olukorda.
See on üks asi, mida tuleks käsitleda.
Kahjuks on see raske,
sest Iraan on esitanud teistele lepingu pooltele kolm eeltingimust.
Esiteks peavad teised täitma esmalt kõik oma lepingu kohustused.
Teiseks ei kavatse Iraan arutada oma tegevust Lähis-Idas.
See polevat seotud tuumaprogrammiga.
Kolmandaks ei taha nad rääkida oma raketiprogrammist,
kuna peavad seda oma õiguseks.
Kuidas need asjad kokku sobitada?
See saab USA uue valitsuse proovikiviks.
Kas ta suudab koondada rahvusvahelise koalitsiooni.
Kuna olukord on selline, peab koalitsioon olema laiem,
kui ainult need viis riiki,
kes viimati Iraani tuumaprogrammi teemal kõnelusi pidasid.
Valemisse tuleb kaasata ka mõningaid Lähis-Ida riike.
Mitte tingimata otsesteks läbirääkimiste partneriteks,
vaid vaatlema, et leping oleks vastuvõetav.
Lisaks on vaja radikaalseid piiranguid
uraani rikastamise programmile.
Täpselt. - Raketiprogrammi piirangute kõrvale.
Täpselt. Kindral Kuperwasser,
kas arvate, et tulevane Bideni valitsus on valvsam
kui Obama valitsus, kes eelmise lepinguni jõudis?
Kas uus valitsus nõuab laiemat ja ulatuslikumat lepingut,
kus arvestatakse ka regionaalsete tegijatega?
Saudi Araabia välisminister nõuab P5++ koalitsiooni,
kus osaleks ka Saudi Araabia
Saksamaa, Venemaa, Hiina, Prantsusmaa ja Suurbritannia kõrval.
Või oleks võimalik ka P5+++ koalitsioon,
kus valemis osaleks ka Iisrael ja tutvustaks oma muresid?
Kas kõik võimalused on endiselt lahti?
Iraani perspektiivist vaadates Trump kaotas ja Iraan võitis.
Nad usuvad, et Biden naaseb tuumalepingu algse versiooni juurde.
Pärast seda, kui Biden
ja eurooplased on oma osa teinud,
naaseb Iraan muutmata lepingu juurde.
Mõistan, miks mõnede Bideni valitsuse tegelaste sõnavõtud
panevad Iraani arvama, et sündmused arenevad just nii.
Need isikud kuulusid Obama eelmisse valitsusse
ja osalesid läbirääkimistel.
Nende meelest tuleks tühistada kõik Trumpi teod
ja naasta lepingu juurde.
Nad usuvad, et Iraaniga läbirääkimisi pidades
suudetakse veenda Iraan
ühinema rahvusvahelise üldsuse positiivse liikmeskonnaga.
See on muidugi nonsenss.
Nad usuvad, et nii võib juhtuda.
Kui tahetakse paremat lepingut, on tähtis Iraanile selgeks teha,
et tema arusaam olukorrast on vale.
Trump kaotas, Biden võitis. Mitte Iraan.
Biden peab lepingu nõrkustest õppust võtma.
Ta mõistab, et lepingusse tuleb parandusi teha.
Leping ja Iraani käitumine pole täiuslikud.
Iisraeli poolt Teheranist toodud tuumaarhiivi infost
ja Iraani tegevusest sinnamaani, kuni Trump loobus lepingust,
ning varemgi, on õpitud, millised on Iraani tõelised kavatsused.
Saudi Araabial, Iraagil, Bahreinil, Iisraelil ja paljudel teistel
on hea põhjus hoiatada Bidenit mitte tegema seda viga,
et ta laseb Iraanil uskuda, et USA on neil peos.
Sellega ei saavutata midagi,
kui antakse mõista, et on eeldusi lepingu juurde naasta.
Iisrael ja Saudi Araabia pole kõigi lepingute, vaid halbade vastu.
Tänu surveavalduskampaaniale on võimalus küps.
Tänu sellele, et kõik võimalused on lahti
ja et Iraani on hoitud isolatsioonis,
kuni ta on valmis käituma ja tegema muutusi lepingus
rakettide ja Lähis-Ida tegevuse ja terrori toetamise suhtes.
Pompeo loetles 12 vastavat punkti.
Bideni valitsus
ja tulevane välisminister Anthony Blinken
peavad selgeks tegema,
et USA valib selle poliitika ja tagab,
et Iraan ei saa tuumarelva valmistamise võimet
ega ka tuumarelva.
Just seda praegu vaja ongi.
Iisrael ja Saudi Araabia ei pea viibima kõnelustesaalis.
Seal pole vaja ka eurooplasi. See on üksnes USA ja Iraani asi.
Kõik jälgivad kõnelusi ja annavad läbirääkijaile nõu.
Küsimus on selles, kellel on edumaa.
Tulevases USA valitsuses võib näha kalduvusi,
et nad võivad teha järeleandmisi
Trumpilt päritud eelisseisus.
Minu meelest pole see hea viis selle delikaatse teema käsitlemiseks.
Täpselt. Dr Boms, saateaeg on otsakorral,
nii et ainult kaks küsimust.
Kindral Kuperwasser mainis Bideni uue valitsuse välisministrit.
Ta on teinud oma elutööks antisemitismiga võitlemise
ning on holokaustiohvrite poeg.
Kas ta laseb juutide hävitamist nõudval riigil
jõuda massihävitusrelvadeni või on ta Obama valitsusest valvsam?
Ja teiseks, kas kõik alternatiivid lepingu läbirääkimistel on avatud?
Mitmed seigad viitavad sellele, et valitud president Biden
ei sarnane ei Trumpile ega Obamale.
Ma ei usu, et ta Iraanile vabad käed annab.
Tal on muidki tähtsaid väljakutseid.
Näiteks pandeemia, majandus
ja Lähis-Ida liitlassuhted.
Lähis-Ida on muutunud.
Iraan on üks väljakutseist, kuid mitte ainus.
Biden peab balansseerima lepingu vormimise,
tähtsate Lähis-Ida partnerite ja uue tegelikkuse vahel.
Ta peab arvestama nende huvidega.
Kui tahta järgida JCPOAd, peab see olema teistsugune.
Loodan, et välisminister juhib kõnelusi.
Ma ei usu, et seda teemat hakatakse lahendama suletud silmadega.
Kas USA püüab taas lepitada vaenlasi oma liitlaste arvelt?
Loodan, et ta on oma vigadest õppinud.
Arutame seda tulevastes saadetes.
Täpselt. Veel viimane asi -
Iisraeli poliitiline tegutsemistahe.
On kõlanud uudiseid salakohtumistest eri paigus.
Kas usud, et on poliitilist tahet liidu moodustamiseks Iraani vastu?
Usun, et need viimatised kohtumised,
nagu Muhammad bin Salmani ja peaminister Netanyahu vahel,
räägivad USA uuele valitsusele, Lähis-Idale ja Iraanile,
et Lähis-Ida jääb Iraani küsimuses kindlaks.
USA liitlased, nagu Saudi Araabia ja Araabia Ühendemiraadid
ootavad Bideni valitsuselt kindlakäelist suunda.
See on tänaseks kõik.
Aitäh, kindral Kuperwasser, dr Heinonen ja dr Boms.
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri