Tervetuloa Jerusalem studioon.
Kaksi kuukautta ennen oletetun presi- dentin Joe Bidenin virkaanastujaisia -
meneillään oleva siirtymävaihe verottaa tulevaa hallintokauden alkua.
Biden pohtii kabinettiaan sekä Valkoisen talon edustajanimityksiä -
eikä Trumpin hallinto ole halukas jakamaan tietoa, tiloja ja palveluita -
vaan nostaa lakikiistoja sekä syyttää vaalipetoksesta.
Samalla kun Lähi-itä valmistautuu USA:n vallanvaihdokseen -
Israel on suuren haasteen edessä -
suojatessaan USA:n kaksipuolue- järjestelmän tuen jatkossakin maalle.
Israel on nauttinut tuesta vuosikymmeniä.
Aiheesta tänään keskustelemassa Robert Silverman, Salem-opiston -
luennoitsija sekä Yhdysvaltojen ulkomaanpalveluiden -
yhdistyksen entinen johtaja.
Suurlähettiläs Joram Ettinger, -
joka on Lähi-idän sekä USA-Israel -suhteiden asiantuntija.
Kanssani studiossa on TV7-analyytikko Amir Oren.
Herra Oren, aloitetaan kysymyksestä joka liittyy -
Trumpin hallinnon esittämiin vaalivilppisyytöksiin.
Kaikki olettavat että Joe Biden on valituksi tullut presidentti -
äänimäärän perusteella, -
mutta myös USA:n valitsijamiehistön mielestä.
Kaikki kiistat pitää kuitenkin ratkaista, ja sille on aikaraja.
USA:n perustuslain 5. pykälä määrää -
vaalikiistat ratkaistaviksi joulukuun 8. päivään mennessä.
Miksi kansainvälinen yhteisö julisti Joe Bidenin niin pikaisesti -
USA:n seuraavaksi presidentiksi?
- Jos haluat heittäytyä tekniseksi, meidän täytyy odottaa -
kunnes valitsijamiehistö kokoontuu äänestämään tammikuussa.
On myös epäuskollisia valitsijamiehiä -
ja tämä voi jatkua tällä tavalla, -
kunnes asia menee lopulta korkeimman oikeuden päätettäväksi.
Tämä on toki karkea arvio tilanteesta.
Ja se on tavallaan samalla lempinimi myös Joe Bidenille.
Kansainvälinen yhteisö kammoaa tyhjiötä -
ja epävarmuutta.
Televisioyhtiöt ovat saaneet maineen julistaa voittajat -
useissa osavaltioissa.
Tässähän ei ole kyse yksistä vaaleista vaan yli 50:stä vaalista -
sekä kolmesta osavaltioiden ulkopuolisista valitsijamiehestä.
On yleistä tietoa että se mitä televisioyhtiöt sanovat, -
muodostuu se lopulta perustotuudeksi.
- Mutta jos puhumme historiasta, -
kävin läpi kaikki vaalit viime vuosikymmeniltä.
Vasta kun virassa ollut presidentti -
tai vastaehdokas myönsi vaalitappionsa toiselle, -
vasta silloin kansainvälinen yhteisö -
lähetti onnitteluviestinsä Washingtoniin.
Sille kuka sitten presidentiksi oli tulossa.
Tässä nykytilanteessa, joka taitaa olla ennennäkemätön, -
näin ei ole kuitenkaan menetelty.
Trumpin hallinto ajaa lakivaateita -
joulukuun 8. päivään nojaten, joka tietysti perustuu perustuslakiin.
- Saamme tietää hyvin pian. Joulukuun 8. päivä -
tulee varmasti vastaan.
Siinä on kuitenkin kyse tyylistä eikä sisällöstä.
Kaikista käytännön syistä on hyvin vaikea nähdä, -
vaikka tietyissä valtioissa on ollut presidenttejä, -
jotka ovat heilahtaneet vaalipäivän häviäjästä loppulaskun voittajaksi, -
on vaikea nähdä miten Joe Biden häviäisi 36 valitsijamiehen äänet.
Nämä hänellä on jo niiden 270 valitsijamiehen lisäksi.
Tai 37 valitsijamiestä 269:stä.
Se päättyisi silloin tasapeliin Donald Trumpin kanssa.
Kaikista käytännön syistä johtuen -
on olemassa pieni mahdollisuus että tulos muuttuisi.
Jos haluamme analysoida mitä seuraavien vuosien aikana tapahtuu -
sen sijaan että keskittyisimme presidentti Trumpin mahdollisuuksiin -
pysyä virassaan yhden kauden lisää, mistä tulisi hyvin tylsä keskustelu, -
niin miksi emme yrittäisi analysoida sitä mitä presidentti Biden tekisi.
- Ja näin teemmekin. Herra Silverman, kysyn teiltä -
muutamaa näkökulmaa Trumpin hallintoa koskien -
sekä melko lailla odotettavissa olleen Bidenin hallinnon esiinmarssia.
Vuonna 2016 50 vanhempaa republikaanien -
kansallista turvallisuus- neuvonantajaa -
allekirjoittivat kirjeen jonka mukaan -
silloinen tuleva presidentti Donald Trump -
olisi kaikkien aikojen vastuuttomin presidentti USA:n historiassa -
ja että häneltä puuttuu vaadittavat luonteenominaisuudet ja kokemus -
sekä asettaa maamme turvallisuusintressit vaaraan.
Näin todettiin siis republikaanien taholta tuolloin.
Yksi allekirjoittaneista oli USA:n Syyrian lähettiläs Trumpin aikana -
eli James Jeffrey jonka myös itse tunnet.
Häntä on haastateltu tämän asian tiimoilta useassa eri mediassa.
Hän veti kantansa Trumpin suhteen takaisin.
Vaikka hän oli jo eronnut ja vapaa puhumaan asiasta.
Hän muutti kantansa sen perusteella miten Trumpin hallinto oli toiminut -
kentällä, jonka kaikki pystyvät huomioimaan.
Hän antoi myös oman analyysinsä tulevaa koskien, -
ja odotti jatkumoa asioille, jotka liittyvät Lähi-itään.
Voimmeko odottaa tällaista jatkumoa -
Trumpin hallinnolta Bidenin hallinnolle, kummankin retoriikasta huolimatta?
- Hyvä kysymys, Jonathan. Toivon niin.
USA:n kansalliset intressit pysyvät samoina Lähi-idässä -
hallintojen vaihtuvuudesta huolimatta.
Jatkuvuutta pitää olla. Entinen pomoni Jim Jeffrey -
oli hallinnossa hänen allekirjoitettua yhden Ei koskaan Trump -kirjeistä.
Hänen työhönsä kuuluu liittolaisten vakuuttaminen siitä että jatkuvuutta on
Hän ei ollut ainoa joka vastusti presidentti Trumpia -
vuoden 2016 vaaleissa ja joka sittemmin sai ylemmän toimen.
Myös Elliott Abrams republikaanina kritisoi -
Trumpia v. 2016 vaalikampanjoinnin aikana ja on nyt "Iranin tsaari".
Hyvin tärkeä työ hallinnossa (Iran-asioiden erityisedustaja).
Toivon että jatkuvuutta löytyy, mutta minua huolettaa pari asiaa.
Lähi-itä on yksi niistä harvoista alueista, josta Bidenin hallinto -
perii suhteellisen hyvän tilanteen, jossa on tapahtunut kehitystä -
neljän vuoden aikana. Näemme siellä innostavan uuden liiton -
Israelin ja Persianlahden maiden välillä, jota Saudi-Arabia tukee -
kulissien takana. Tämä on käänteentekevää -
ja Trumpin rauhansuunnitelman ansiota, kuten osapuolet tunnustavat.
Bidenin hallinto perii tämän, ja kysymykseni onkin -
kykeneekö se ylläpitämään sitä.
Olen huolissani kolmesta syystä: -
yksi on edellisen hallinnon työn ja linjan vähättely.
Se on ollut valitettava perinne -
USA:n kaksipuoluejärjestelmässä, ja nyt Bidenin hallinto astuu sisään.
Vaarana on että se toteaa ettei edellinen hallinto tiennyt mitä teki -
ja aloittaa kaiken alusta. Näimme tämän v. 1992 George Bush seniorin -
ja Bill Clintonin hallintojen välillä.
Madridin monitasoisen rauhanprosessin annettiin jatkua -
mutta sille ei annettu painoarvoa. Sen sijaan Oslon linja rauhaan eteni.
Oslon myötä aloitettiin uusi prosessi, jossa oli oma dynamiikkansa.
Näemme paljon esimerkkejä tällaisesta.
Jos sitä kutsutaan Trumpin rauhansuunnitelmaksi, -
ei sillä ole ehkä juuri painoarvoa Bidenin hallinnolle.
Toiseksi minua huolettaa Iran.
Lähi-idässä tehty USA-myönteinen liitto nojaa vahvaan Iran-linjaan.
Nyt Bidenin hallinto yrittää neuvotella Iranin kanssa uudelleen.
Se antaa huolestuttavan viestin Israelille ja arabiliittolaisillemme.
Sellaisessa ilmapiirissä on vaikea laajentaa tätä liittoumaa.
Kolmanneksi, Bidenin hallinto on ilmoittanut haluavansa -
arvioida uudelleen suhteet Saudi-Arabiaan.
Se on tyytymätön Saudi-Arabiaan.
Bidenillä on perinteisesti ollut vaikeat suhteet Saudi-Arabian kanssa.
Tykkäsi tai ei, Saudi-Arabia on arabien voimatekijä tämän liiton takana.
He ylläpitävät sitä.
Yritykset hyökätä saudeja kohtaan ja USA:n suhteiden uudelleenarviointi -
tänä ajankohtana ei olisi järkevää. Toivottavasti he eivät toimi niin.
Tulemme näkemään Bidenin leivissä monia Obaman hallinnon toimijoita.
Yksi esillä olleista nimistä on Dan Shapiro, -
joka oli 7 vuotta USA:n Israel-lähettiläs.
Hän oli Bidenin kampanjan aikana tämän avainneuvonantaja.
Voimme odottaa näkevämme hänet mukana hallinnossa, -
kuten muitakin kokeneita nimiä.
- Suurlähettiläs Ettinger, haluaisin kuulla analyysinne.
Israel näyttää kamppailevan tiedoksiantojen sanoitusten kanssa -
mitä molempiin USA:n presidenttiehdokkaisiin -
ja oletettuun Joe Bidenin voittoon tulee.
Kun palaamme vuoteen 2016 -
ja marraskuun 9:nteen jolloin Hillary Clinton myönsi tappionsa -
presidentti Trumpille.
Israelin pääministeri Netanjahu oli yksi ensimmäisistä onnittelijoista.
Hän sanoi: "Presidentiksi valittu Trump, ystäväni, onnittelut -
valinnan johdosta USA:n presidentiksi. Olet suuri Israelin ystävä.
Olet vuosien aikana ilmaissut johdon- mukaisesti tukesi Israelille.
Arvostan sitä syvästi." Sitten hän kuvailee maiden välistä vahvaa liittoa.
Nyt, vuosia myöhemmin, -
tilanne on yhä ratkaisematon aina joulukuun 8. päivään saakka.
Netanjahu on kuitenkin antanut ilmoituksen -
päivä päättyneiden vaalien jälkeen, -
jossa hän onnitteli Joe Bidenia ja Kamala Harrisia.
Hän jätti huomiotta kuitenkin sen että Biden ei ole vielä presidentti.
Hän ei korostanut tämän voittoa voittona.
Hän yritti tuoda esiin perustaa jolle maiden välinen liitto perustuu -
ja että Joe Biden on ollut Israelin vankkumaton tukija vuosien ajan, -
hänen 46-vuotisen julkisen palvelutyön aikana.
Onko Israelin hallituksen oikeistosiivelle tässä haastetta?
Ei välttämättä demokraattipuolueen ehdokkaan voiton hyväksymisessä -
vaan enemmänkin republikaani- puolueen ehdokkaan häviössä?
Hän on ollut paitsi äänekäs myös käytännön tason Israelin tukija, -
joka on tehnyt paljon Israelin hyväksi viime vuosien aikana.
- Tässä ei ole kyse Trumpista tai Bidenistä.
Tämän tulee liittyä maailmankuvaan joka luonnehti -
aikanaan Obama-Biden -hallintoa vs. maailman näkemys.
Se taas luonnehti Trumpin hallintoa.
Tämän täytyy liittyä myös kosmo- poliittiseen maailmankuvaan.
Se alistaa USA:n yksipuolisen kansallisen turvallisuustoiminnan -
monenkeskiselle konsensukselle -
tai vaikutukselle kuten kävi vuoden 2015 ydinsopimuksessa Iranin kanssa.
Bidenin näkemys maailmasta, -
ja vielä sitäkin enemmän: -
kaikkien kansalliselle turvallisuudelle vähänkin tärkeiden henkilöiden -
kuten turvallisuusneuvonantajien, ulkoministerin ja Israel-lähettilään -
näkemykset merkitsevät. Painopiste on kosmopoliittisessa -
USA:n yksipuolisen kansallisen turvallisuustoiminnan sijaan.
Maailmankuvan täytyy vaikuttaa myös puolustusbudjettiin.
8-vuotinen Obama-Biden -hallinto pienensi asteittain huomattavasti -
USA:n puolustusbudjettia.
Trumpin nelivuotiskaudella sitä kasvatettiin huomattavasti.
Se antoi hyvän myötätuulen USA:n pelotevaikutteille, -
joka puolestaan antoi varmuutta -
USA:n liittolaisille Lähi-idässä ja muualla.
Sitten on Iranin tapaus: -
syleilläänkö sitä kuten Obama-Biden -hallinto teki, -
kuten jokainen turvallisuus-, puolustus- ja ulkopolitiikan -
huippupaikoille Bidenin hallintoon ehdolla olevat ehdottavat, -
vai ylläpidetäänkö sotilaallista ja taloudellista painetta Iranille.
Palaaminen Obama-Biden -hallinnon asenteisiin Irania kohtaan -
olisi suuri takaisku jokaiselle USA-myönteiselle -
ja maltilliselle arabihallinnolle Egyptistä Jordaniaan, -
etenkin Saudi-Arabialle sekä Arabiemiirikunnille, Bahrainille, -
Omanille ja jopa Kuwaitille.
Sen sijaan sitä tervehtisi innolla ajatollahit -
ja Muslimiveljeskunta sekä kaikki USA-vastaiset toimijat Lähi-idässä.
Maailmankuvan täytyy liittyä myös islamilaiseen terrorismiin: -
aliarvioidaanko islamilaista terrorismia -
mikä oli tyypillistä Obama-Biden -hallinnolle, -
joka luonnehti sitä työpaikka-väkivallaksi.
Tällaisella on suora vaikutus kotimaan turvallisuuteen.
Vai otetaanko islamilainen terrorismi sellaisenaan ja realistisesti, -
suurimpana uhkana USA:n kotimaiselle turvallisuudelle.
Ja mitä rauhanprosessiin tulee, -
ymmärretäänkö vai ei, että Lähi-idän todellisuus -
edellyttää asiakirjoja, -
että palestiinalaisasiaan pesäeron tekeminen -
hyödyttää Israel-arabityön viitekehystä.
Jokapäiväistä rauhanprosessia Israelin ja Egyptin välillä, -
sekä Jordanian, Arabiemiirikuntien, Bahrainin ja Sudanin kanssa.
Vai palataanko takaisin yksinkertaisuuteen -
ja irrottautuneeseen maailmankuvaan joka olettaa -
palestiinalaisasian olevan keskiössä siten, -
että sillä on veto-oikeus ja voima joka menee rauhanprosessin edelle.
Viimeisenä mutta ei vähäisimpänä on Israelin näkemys.
Viestiikö Valkoisen talon linja -
ettei Israel ole vain ulkomaanavun kohde -
vaan hyvin ainutlaatuinen liittolainen ja USA:n voiman monistaja.
Vai käytetäänkö ulkomaanapua -
vipuvoimana jolla puristetaan lisää myönnytyksiä Israelilta.
- Todellakin. Herra Oren, molemmat panelistimme -
nostivat yhteistoimintasopimuksen (JCPOA) esiin, -
mikä on tekninen termi vuoden 2015 ydinsopimukselle Iranin kanssa.
Ja hyvästä syystä. Kamala Harrisin ja Mike Pencen välisen väittelyn aikana -
Harris nosti esiin faktan -
jonka avulla hän tuomitsi Trumpin suhteet Kiinan ja Venäjän kanssa, -
sen että hänellä on läheiset suhteet niihin.
Hän korosti tarvetta palata JCPOA:han, jonka suurina osallisina -
Venäjä ja Kiina ovat.
Mennään tämän keskustelun ytimeen.
Trumpin ja Bidenin välisen ensimmäisen väittelyn aikana -
USA:n kansallisen tiedustelun johtaja Ratcliffe astui esiin ja sanoi: -
"Meillä on tietoa että Iran on saanut haltuunsa äänestysrekistereitä -
sekä myös Venäjä. Ulkopuolinen toimija voi käyttää näitä tietoja -
väärän tiedon levittämiseen rekisteröidyille äänestäjille."
Hän myös sanoi: "Olemme nähneet Iranin lähettävän huijaussähköposteja
joilla pelotellaan äänestäjiä, lietsotaan levottomuuksia -
sekä vahingoitetaan presidentti Trumpia."
Nämä postit ovat enemmän Trump kuin Biden -painotteisia.
Sitten lokakuun 1. päivänä kaikista alustoista juuri twitter -
tuli esiin ja ilmoitti että FBI:n saamiin tiedustelutietoihin perustuen -
se poisti noin 130 tiliä joiden alkuperä näytti olevan Iranista.
Niillä yritettiin häiritä ensimmäisen väittelyn aikaista julkista keskustelua.
Vaalipäivän aikana eli marraskuun 3:ntena -
Iranin ulkoministeri Zarif vieraili sekä Kuubassa että Venezuelassa.
Nämä ovat USA:n kaksi kiihkeää kilpailijaa.
Oletetun Joe Bidenin voiton jälkeen -
ajatollah ja hänen neuvon- antajansa toistuvasti sanoivat -
hallinnon omistamassa mediassa etteivät he välitä -
kuka voittaa, koska USA on kuitenkin heidän vihollisensa.
Huolimatta Bidenin voitosta.
Kysymys liittyy tämän kaiken viimeiseen pointtiin: -
voimmeko odottaa erilaista linjaa Bideniltä Irania kohtaan?
Iranilaiset ovat vakuuttuneita että heidän antamansa taustatuki -
Bidenin joukoille palaa heille -
"messiaanisena palveluna" -
ja pelastaa heidät korvaamalla kaikki Trumpin hallinnon tekemät teot.
Vai voimmeko odottaa jatkuvuutta?
- Useampikin pointti liittyy kysymykseesi.
Iranilaisten apu, mikäli sellaista oli, oli marginaalista.
Sillä ei ollut vaikutusta. Kotimaan turvallisuusosasto totesi vaaleista -
niiden olleen turvatuimmat koskaan.
Mikään ulkomainen toimija ei peukaloinut niitä.
He menevät takuuseen siitä.
Kysymys jatkuvuudesta tuli ohjelmassa aiemmin esiin.
Kun presidentti Trump astui virkaan, hän ylpeili siitä että teki u-käännöksen
Iran-linjassa jatkuvuuden sijaan.
Hän teki näin koska vannoi täyttävänsä vaalilupauksensa -
sekä vaalilupauksensa sisällön takia.
Sen sijaan ehdokas Biden, -
jo ennen kuin hänestä tuli demokraattien presidenttiehdokas, -
vannoi hyvin autoritäärisessä Foreign Affairs -lehden artikkelissa -
palaavansa neuvottelemaan JCPOA:sta version 2.0.
Hän neuvottelisi uuden diilin tekemättä ensimmäisestä kopiota.
Tämä on hänen linjansa ja hänellä on mandaatti sen täyttämiseen.
- Tämä oli myös Trumpin hallinnon aikomus.
Näin Trump ainakin totesi ennen vaaleja.
- Kyllä, mutta koska toimintasopimus oli Obaman saavutus, -
tai epäonnistuminen kuten Trump ilmaisi, -
hän oli sopimukseen palaamista vastaan ja Biden sen puolesta.
Israelin pääministeri Netanjahu on ollut virassaan nyt 14 vuotta.
Niistä ensimmäiset 10 vuotta, sekä 90-luvulla että myöhemmin, -
hän joutui epäonnekseen työskentele- mään demokraattipresidentin kanssa.
Ensin presidentti Clinton, sitten Obama.
Republikaani puhemies Newt Ginrich -
oli hänen liittolaisensa.
Bill ja Hillary Clinton eivät pitäneet siitä tuolloin.
Nyt hänen on jälleen tyytyminen demokraattipresidenttiin.
Kun Netanjahu antoi symbolisesti oman ja Likud-puolueen äänen -
republikaanipuolueelle kertoo se kotimaisesta pohjavireestä -
tässä ongelmassa.
Kun Netanjahu vuonna 2015 meni USA:n kongressiin toimiakseen -
istuvaa USA:n presidenttiä vastaan, -
hän otti riskin joka lyhyellä aikavälillä saattoi onnistua, -
mutta nyt se palaa puremaan häntä nilkkaan.
- Herra Silverman, haluaisin kuulla lyhyen vastauksen tähän.
Voimmeko odottaa Israelin ja USA:n suhteiden parantuvan lähiaikoina?
Vai voimmeko odottaa Obaman hallinnon toistumaa?
Hän yritti kuitenkin turvata Israelin kansalliset turvallisuusintressit.
Poliittisella puolella häntä ei kiinnostanut Israelin intressit.
- Hyvä kysymys.
Sanoisin että tässä piilee hyviä uutisia.
Israel on ainutlaatuinen Lähi-idän maiden joukossa.
Sillä on USA:n kaksipuolue- järjestelmän tuki.
On vahvoja Israeliin sitoutuneita demokraatteja.
Joe Biden varmasti näkee itsensä tämän ryhmän johtajana.
Vertaisin tätä Saudi-Arabiaan, -
jolla ei ole minkäänlaisia hyviä suhteita -
Bidenin joukkoihin.
Joten jossain mielessä Bidenin hallinto voisi olla jopa vaikutusvaltaisempi -
alueella, koska sillä on siteet molempiin USA:n puolueisiin.
Turkki on toinen esimerkki.
Viimeisin maailmanjohtaja joka onnitteli Bidenia -
oli mielestäni Turkin presidentti Erdogan.
Erdoganilla oli hyvät suhteet Trumpiin.
Eikä hänellä ole ollut erityisen hyvät suhteet varapresidentti Bidenin kanssa
- Meidän täytyy valitettavasti palata aiheeseen uudestaan, -
koska aikamme lopussa.
Haluaisin kuulla myös lähettiläs Ettingerin kommentin tähän, -
mutta aika on valitettavasti loppu. Kutsun teidät uudelleen ohjelmaan -
jotta voimme keskustella lisää. Kiitos teille osallistumisesta.
Kiitos myös katsojillemme. Nähdään ensi kerralla.
Suomennos: Markus Nurmesniemi