Tervetuloa Jerusalem studioon.
Israel on valmistautunut erilaisiin mahdollisiin seurauksiin viime päivinä
joita saattaa ilmaantua heinäkuun alun alueliitoksen myötä.
Israel julistaa suvereniteetin osiin Länsirannasta kuten Jordanlaaksoon -
sekä raamatullisiin Juudean ja Samarian alueisiin.
Israelia kohtaan on esitetty uhkauksia suuresta konfliktista ja kostoiskuista.
Kykeneekö Israel kohtaamaan alueliitoksesta koituvat seuraukset?
Aiheesta keskustelemassa tänään reservin eversti Miri Eisin, -
Israelin valtiollisen diplomatian, turvallisuuden ja tiedustelun -
asiantuntija IDC Herzliyahista.
Reservin eversti Reuven Ben-Shalom, monikulttuurisuuden strategisti -
kansainväliseltä terrorismin vastaiselta laitokselta.
Studiossa TV7:n analyytikkomme Amir Oren.
Mennään jälleen suoraan asiaan.
Olemmeko nyt kriittisessä pisteessä Israelin turvallisuuden suhteen?
Nyt ovat alueliitokset esillä, ja monet maat tuomitsevat ne.
Saatamme todellakin lähestyä kriittistä pistettä.
Samaan aikaan Israelissa vietetään kuuden päivän sodan 53. vuosipäivää.
Sota alkoi kesäkuun 5. päivä 1967.
Sodan aikana Israel otti haltuunsa Länsirannan, -
minkä Jordania oli aiemmin liittänyt itseensä.
Näiden alueiden virallisessa tilassa ei ole ollut muutoksia 53 vuoteen.
Presidentti Trump kutsui Netanjahun ja Benny Gantzin -
Washingtoniin kuulemaan hänen rauhansuunnitelmistaan.
Suunnitelmaan kuuluu Israelin suvereniteetin laajentaminen -
osiin Länsirantaa.
Trumpin suunnitelmaan kuuluu toki muitakin osia -
kuten Israelin joidenkin alueiden siirtäminen palestiinalaisvaltiolle.
Se saatetaan perustaa neljän vuoden sisällä.
Mutta tällä hetkellä pöydällä on Israelin suvereniteetin laajennus -
useaan osaan Länsirantaa.
Pääasiassa se koskisi Jordanlaakson alueita.
Se on itäisin alue esillä olevista liitosalueista.
Se on myös Jordanian vastaisella rajalla.
Benny Gantz on nyt Netanjahun hallituskumppani.
Hän suostunut siihen, että heinäkuun 1. päivänä Netanjahu voi aloittaa -
alueliitoksiin liittyvät prosessit.
Se mikä kirittää Netanjahua toimimaan tässä asiassa -
on se että Trumpin hallinto ei välttämättä ole enää vallassa -
ensi tammikuun alkaessa.
Netanjahu näkee tämän tilaisuutena, -
alueliitokseen ajavana "tapahtuneena tosiasiana".
Toiset ovat sitä mieltä että se saa palestiinalaiset, jordanialaiset ja muut
paitsi tuomitsemaan Israelin myös tarttumaan aseisiin -
joten tämä ei olisi paras vaihtoehto Israelille.
- Eversti Eisin, seuraava kysymys tulee teille.
Pääministeri Netanjahu vaati koalitiosopimusta laadittaessa -
että siihen sisällytetään osio -
joka sallii alueliitosasian alulle panon.
Liitokseen kuuluu 30 prosenttia Länsirannan alueista -
kuten Jordaninlaakso, Juudea ja Samaria.
Kuluneen viikon aikana olemme kuitenkin nähneet -
nykyisen puolustus- ja seuraavan pääministeri Gantzin sanovan -
ohjeistaneensa IDF:n esikunta- päällikkö Aviv Kohavia jouduttamaan -
sotilaallisia sekä puolustusvalmisteluita -
jotta alueliitokset voitaisiin toteuttaa.
Samalla näemme Netanjahun toimivan päinvastaisella tavalla.
Hän yrittää -
tietyllä tavalla sammutella syttyneitä tulipaloja.
Hänen poliittisen blokkinsa oikealla olevat henkilöt eivät ole tyytyväisiä -
Trumpin rauhanaloitteeseen.
Se ei vastaa heidän ideologiseen kantaansa konfliktissa.
Blokin vasemmalla laidalla olevien näkemykset taas ohjaavat häntä -
siihen suuntaan.
Hänellä tuntuu olevan kaikki kortit käsissään.
Hän puhuu kahdesta kohdasta: historiallisesta hetkestä toteuttaa aie
mutta samalla hän painottaa USA:n sanelevan toteutuksen aikataulun.
Mikä ajatus tämän takana on?
- Pääministeri on tällä hetkellä keskellä oikeudenkäyntiä -
ja yrittää toimia samalla selväpiirteisesti.
Hän haluaa näyttää ettei vain puhu vaan myös toimii.
Sitä ei ole irrotettu asiayhteydestä vaan toiminta on hyvin täsmällistä.
Vaikka toiminta saakin aikaan turvallisuushaasteita -
Israel, ja etenkin Likud-puolue on todennut, -
että ne haluavat soveltaa Israelin lakia alueisiin, -
jotka ovat osa Trumpin rauhansuunnitelmaa.
Tulevaisuudessa niiden tulisi kuulua Israelille, joten toimitaan nyt.
Netanjahu toimii nyt tämän ajatuksen mukaisesti. On haastavaa -
että puolustusministeri Gantz ja ulkoministeri Gabi Ashkenazi, -
eli kaksi kenraaliluutnanttia sekä entistä esikuntapäällikköä, -
entisiä sotilasjohtajia jotka tarkas- televat aihetta kapeakatseisesti.
Tämä on vain yksi osa laajempaa suunnitelmaa.
Sen toimeenpaneminen on Netanjahun etujen mukaista.
Hän haluaa näyttää oikeistosiivelle että hän on se joka toimii asiassa.
Hänen ideansa Länsirannan suhteen eivät välttämättä kuitenkaan toteudu -
siinä laajuudessa kuin hän haluaisi.
- Eversti Ben Shalom, kysyisin myös teiltä alueliitosasiasta.
Olette myös muistuttanut että tämä on vain osa isompaa sopimusta.
Joka tapauksessa tämä pieni osa on laukaissut paljon reaktioita maailmalla
jotka ovat uhka Israelin turvallisuudelle ja diplomatialle.
Jopa Yhdistyneiden Arabiemiirikuntien ulkoministeri -
on ilmaissut mielipiteensä -
sanoen että Israelin ja maltillisen arabimaailman lämpimät suhteet -
saavat takapakkia mikäli Israel ei peräänny Länsirannan liitosasiassa.
Jordanian monarkia on puhunut "massiivisesta konfliktista" -
liittyen Jordanian ja Israelin väleihin.
Hän kuitenkin sanoi etteivät kaikki sopimukset ole poissuljettuja.
Puhutaan tämän sopimuksen strategisista seuraamuksista.
Alueliitoksen toteutuksen seurauksista.
Kun puhutaan Benny Gantzin ja Gabi Ashkenazin lausunnoista, -
molemmat ovat entisiä esikuntapäälliköitä ja omaavat -
laajan asiantuntemuksen strategisesta toiminnasta Israelin hyväksi.
Toisaalla on Netanjahu, jonka mukaan liitos tarjoaisi strategista syvyyttä -
joka helpottaisi Israelin puolustamista.
Kuitenkin Jordania on tähän päivään saakka tarjonnut sitä syvyyttä -
olemalla vakaa kunhan Israelkin on vakaa -
maiden välisen rauhansopimuksen mukaisesti.
Mikäli alueliitos lakkauttaisi tuon rauhansopimuksen -
Jordanian ja Israelin välillä, -
emmekö silloin menetä tuon strategisen syvyyden, joka suojelee -
Israelia Iranilta, Irakilta ja muilta alueen mailta?
- Tämä on liian monimutkaista.
Kaikki pöydällä olevat asiat ovat kuin yhtälöitä joilla on monta muuttujaa.
Emme voi osoittaa sormella yksin poliittista, -
strategista tai turvallisuusnäkökulmaa ja analysoida asiaa yhdestä vinkkelistä
Kaikki on toisiinsa kietoutunutta.
Puhuimme entisistä esikuntapäälliköistä.
He ovat aloittelevia poliitikkoja.
Heillä ei ole strategista näkemystä poliittisesta johtajuudesta.
Mikä heidän linjansa on? He tekivät 180 asteen käännöksen -
liittyessään Netanjahun kumppaneiksi.
Mitkä ovat Netanjahun laskelmat?
Ne ovat poliittisesti motivoituneet.
Hänen huolena on jatkaako Trump toiselle kaudelle, -
koska hänen poliittiset lupaukset lepäävät tuolla pohjalla.
Lähi-idän johtajilla on kaksi ääntä, ulkoinen ja sisäinen.
Jordanian kuningas on tästä klassinen esimerkki, Israelin ystävä ja kumppani.
Me olemme edistäneet yhteisiä intressejämme hienosti.
Mutta mediassa hän iskee Israelia ja sanoo kuinka tapamme lapsia.
Hän tietää ettei asia ole niin.
Kaikki tekevät näin. Turkin Erdogan, Netanjahu, poliitikot toimivat näin.
Netanjahun täytyy puskea liitos-ajatusta -
koska niin hän lupasi ja se kuuluu hänen ohjelmaansa.
Onko se oikea teko tähän ajan- kohtaan? Pelissä on paljon muuttujia.
Koronaepidemia ja sen taloudelliset seuraukset, -
Lähi-idän monimutkainen tilanne, Iran, olisi virhe tehdä alueliitos nyt.
Olen kuitenkin sitä mieltä että Jordaninlaakso kuuluu meille.
Nyt ei ole otollinen aika sille. Virhearviointi johtaa purkautumiseen.
He haastavat Israelin ja vievät huomiomme eikä se ole ykkösasia nyt.
Liikaa muuttujia, joten ottaisin tämän asian pois pöydältä juuri nyt.
- Herra Oren, sana ajoitus putkahtaa esiin yhä uudelleen.
Onko nyt oikea aika liitokselle?
Liitoasiaa tukevien keskuudessa ei ole tapahtunut muutosta -
kuten ei myöskään sitä vastustavien keskuudessa.
Enemmistö israelilaisista kannattaa liitosta, kyse on vain ajankohdasta.
Onko tämä pulmallinen asia poliittisesta näkökulmasta?
Netanjahu totesi viimeisimmässä lausunnossaan liitoksesta -
että liitosasian aikataulu on amerikkalaisten käsissä.
Väistääkö hän näin vaalilupauksiaan?
Hän tietää että Yhdysvaltain tulevat presidentinvaalit -
voivat panna kaiken uusiksi.
Kaikki voi muuttua, tuleeko Trump uudelleen valituksi vai ei.
Seilaako Israel myötätuulessa hänen uuden hallinnon myötä vai ei.
Vaihtoehtona on Joe Bidenin hallinto.
Vaikka hän tunnustaa Jerusalemin Israelin pääkaupunkina, -
hän on tehnyt selväksi ettei tunnusta Länsirannan liittämistä Israeliin.
Vain Israelin ja palestiinalaisten välisillä neuvotteluilla -
voidaan lopullinen tila saavuttaa.
Mitä mieltä olet tämän ajoituksesta?
Kaikki seuraukset ja muuttujat -
jotka ovat nousseet esiin tämän tilanteen myötä, -
ovatko ne jo vaikuttaneet Israelin päätöksentekoon?
Tässä on kolme eri aikajanaa menossa: -
Yksi liittyy USA:n politiikkaan.
Se ei välttämättä viesti yhdestä tietystä linjasta.
Trump voi nähdä haitalliseksi hänen uudelleen valinnalleen, -
mikäli Lähi-idässä leimahtaisi jälleen.
Hän on luvannut "tuoda pojat takaisin kotiin".
Se voisi vaikeutua jos Israel ja palestiinalaiset ottaisivat yhteen.
Jordania on mukana kuvassa, ja USA:lla on joukkoja Syyriassa.
He eivät ole kaukana Jordanian rajasta. Tässä on joukko ongelmia -
vastassa lähitulevaisuudessa, joita hallitus joutuu punnitsemaan.
Toinen aikajana liittyy seuraavaan 18 kuukauteen.
Aikaan ennen kuin pääministeriys siirtyy Netanjahulta Gantzille.
Tämä on paitsi osa heidän sopimustaan myös lakia nykyään.
Laki säädettiin kun he astuivat virkaan.
Netanjahulle tämä on nyt tai ei koskaan -hetki.
Jos katsotaan tulevaisuuteen -
niin Netanjahun oikeudenkäynti tulee jossain vaiheessa päätökseen.
Joko hänet tuomitaan tai sitten ei.
Mutta hän saattaa jättää politiikan.
Siksi hän haluaa toteuttaa liitoasian niin pian kuin mahdollista.
Työväenliike, joka hallitsi -
esi-osavaltiollista Israelia sekä Israelin valtiota 30 vuotta.
Liike toimi käytännön kompromissista. Se sanoi ideologisille vastustajilleen -
eli revisionisteille että Netanjahu on revisionismin perillinen.
He sanoivat heille että luotetaan arabeihin, -
että he eivät osaa toimia intressiensä mukaisesti.
Laajennetaan siitä sitten ajan kuluessa.
Revisionistit sanoivat kiitos ei, meidän täytyy pitää kiinni ideologiastamme.
Työväenliike voitti.
Se vallitsi juutalaisväestön keskuudessa, -
heidän poliittiset käytäntönsä voitti ja se hallitsi v.1977 saakka.
Nyt siirtokuntalaiset sanovat Netanjahulle -
ettei tämä voi hyväksyä Trumpin visiota palestiinalaisvaltiosta -
vastineeksi alueliitoksesta.
Trump on liikemiehenä sanonut: -
liitä nyt, maksa myöhemmin.
Voitte saada sen, mutta se on ehdollista.
Teidän täytyy luvata että neljän vuoden päästä muut ehdot täyttyvät.
Teidän täytyy tunnustaa palestiinalaisvaltio -
ja antaa vastineeksi omaa maata heille.
Netanjahu puolestaan vihjailee siirtokuntalaisille, että otetaan tämä -
tarjous ja murehditaan tulevaa myöhemmin.
Siirtokuntalaiset eivät suostu tähän.
Asumme palestiinalaisten kyljessä emmekä halua osallistua siihen.
Yrität pimentää meidät, mutta neljä vuotta on hyvin lyhyt aika.
Sinä et saata olla enää kuvioissa mukana silloin.
Me joutuisimme kuitenkin tekemisiin palestiinalaisvaltion kanssa.
Silloin olisi käytännön ongelmia, erillisalueita, pitkiä rajoja aitoineen.
Netanjahu odotti vasemmiston kritiikkiä -
mutta ei tätä kritiikkiä.
- Todellakin. Eversti Eisin, -
haluaisin vielä lisätä tuohon mitä tulee Netanjahun poliittiseen haasteeseen.
Hän piti tapaamisen Jesha-neuvoston kanssa, -
joka on siirtokuntien sateenvarjojärjestö -
kiistellyillä alueilla oleville siirtokunnille.
Se ei ollut kovin lämmin tapaaminen.
Ilmassa oli paljon kireyttä.
Netanjahun ja ryhmien välillä oli paljon suuttumusta.
Näyttää siltä että pääministerin päätös -
jättää Jamina-puolue yhtenäis- hallituksen ulkopuolelle -
oli laskelmoitu ratkaisu, vaikka se edustaakin siirtokuntalaisia.
Netanjahu oli tietoinen etteivät siirtokunnat hyväksyisi -
Trumpin rauhansuunnitelmaa.
Hallitus haluaa rauhansuunnitelman sellaisenaan -
eikä halua siirtokuntalaisten keikuttavan venettä, -
jotta suunnitelma saataisiin etenemään.
Näyttää siltä että kaikki loksahtaisi pikkuhiljaa paikalleen.
En ehkä esittäisi kokonaisuutta samalla tavalla kuin sinä.
Netanjahua huolettaa hänen paikkansa historiassa.
Menahem Begin teki rauhan Egyptin kanssa.
Hän sovelsi pääministerinä ollessaan Israelin lakia Golanin kukkuloihin.
Kansallinen yhtenäishallitus vuonna 1967 -
otti käyttöön Israelin lait Jerusalemissa.
Jerusalemin liitos tehtiin ilman Netanjahua.
Jerusalem-laki säädettiin Beginin johtaessa Likudia ja hallitusta.
Begin hoiti Jerusalemin ja Golanin sekä rauhan Egyptin kanssa.
Mitä Netanjahulla on? Nyt hän on lukittautunut Juudeaan ja Samariaan -
eli sydänmaahan, joka ajaa häntä päättäväisesti eteenpäin.
Hänelle on annettu mahdollisuus toimia USA:n hallinnon tuella.
Asia on kuitenkin hyvin moni- mutkainen niin kuin Reuven sanoi.
Kun Netanjahu keskustelee Jesha-neuvoston kanssa, -
tarkoittaa se sitä että hän haluaa edustaa heitä ohi Jamina-puolueen.
Kyse ei ole puolueesta joka on toiminut siirtokuntien edustajana.
Likud näkee itsensä eretz-Israelin keulakuvana, -
koko maan sydämenä.
Jamina-puolueella ei ominaisuutta ole ja Netanjahu haluaa sen puolueelleen.
Tuleeko hänen aikeensa menestymään, se onkin toinen tarina.
- Eversti Ben Shalom, olen keskus- tellut Ammanissa olevien kanssa.
Se on siis Jordanian pääkaupunki.
He olivat syntyperäisiä jordanialaisia.
En puhu nyt maan enemmistöstä tai palestiinalaisista.
He ovat huolissaan siitä että Israel sijoittaisi joukkojaan rajan tuntumaan.
Runsaasti joukkoja pitkin rajaa.
Raja on ollut olemassa jo melko kauan, ja se on osoittautunut -
melko haasteelliseksi Israelille jo ennen maiden rauhansopimusta.
Näetkö Israelin ottavan tätä herkkää asiaa huomioon -
nyt kun alueen liitosasia on esillä?
Poliittista jännitettä on ilmassa muidenkin asioiden -
kuten Jerusalemin ja Temppelivuoren suhteen -
jotka nekin liittyvät alueelliseen näkökulmaan rauhansuunnitelmassa.
Näyttää siltä että sauditkin haluavat lisätä läsnäoloaan Temppelivuorella.
Jordania näyttäisi olevan suvaitsevampi tätä päätöstä kohtaan.
Turkki vahvistaa myös läsnäoloaan Jerusalemissa pikkuhiljaa.
Miten näet tämän kaiken etenevän lähitulevaisuudessa?
Meillä israelilaisilla on paljon kunnioitusta Jordaniaa kohtaan.
IDF kunnioittaa Jordanian armeijaa.
Jopa silloinkin kun taistelimme keskenämme -
suhtauduimme heihin kunnioitettavina taistelijoina.
Kun kuljemme entisillä taistelukentillä, kunnioitamme niitä yhdessä.
He ovat naapureitamme ja ystäviämme.
Mitä retoriikkaan tulee -
sekä narratiivin käytössä alueella ja maailmalle, -
jordanialaiset ovat neroja, ja he tekevät sen meitä paremmin.
Jordania on suhteellisen heikko maa, epävakaa.
Se tarvitsee yhteistyötä Israelin ja USA:n kanssa.
Heidän vakautensa on hyvin hauras jos maan demografiaa tutkitaan.
Se on hyvin herkkä maa.
Tämä on se mitä tapahtuu maan alla.
Kuulemme avoimesti hyvin kovaa puhetta heidän asemastaan alueella.
He uhkaavat tehdä meille sitä, jos me teemme tätä. He osaavat neuvotella.
Me otamme nämä puheet turhan vakavasti ja loukkaannumme helposti.
He tarvitsevat yhteistyötämme yhtä paljon kuin mekin.
Jordaninlaakson liittäminen ei lisää uhkaa, se tuo turvaa heillekin.
Yhteistyö maidemme armeijojen välillä toimii joka tapauksessa.
Mistä siis kiikastaa? Kyse on poliittisesta kannasta -
ja siitä miten muu maailma sekä muut Lähi-idän toimijat sen näkevät.
Jos meillä olisi lämpimät välit Persianlahden valtojen kanssa, -
se olisi mahtavaa, mutta heti kun alueliitosasia otettaisiin esiin -
ne jyrkentäisivät retoriikkaansa koska eivät halua näyttäytyä sitä hyväksyen.
- Aikamme on lopuillaan, joten on loppuyhteenvedon aika.
Käsittelemme enemmän Israelin turvallisuushaasteita -
Libanonin ja Syyrian vastaisilla rajoilla -
sekä etelässä Egyptin vastaisella rajalla, -
käsittelemme näitä asioita seuraavassa jaksossa.
Ennen kuin lopetamme saa jokainen antaa lyhyen loppuyhteenvedon.
Miten näet tulevaisuuden tämän liitoasian suhteen?
- Israelin sotavoimat eivät ole kovin innokkaat -
käymään tätä liitoasia-väittelyä -
sekä mahdollisesta liitoksesta.
Sotilaallisesti katsoen palestiina- laisista ei ole sille vastusta.
Mutta liitos veisi IDF:n resursseja pois muilta rintamilta.
Ja se hidastaisi sotavoimien rakentamista tulevan varalle.
Tämä liitos voi synnyttää sellaista väkivaltaa -
jollaista ei olla vuosiin nähty.
En usko että haluamme sellaista, ja meidän tulee olla tietoisia siitä.
IDF on monesti tehnyt virheen että se on keskustellut strategiasta -
ja siirtynyt politikoimaan ja selittelemään hallitukselle.
Nyt se ei sano mitään, ainoastaan ilmoittaa varautuvansa mahdolliseen, -
ja jos virhearvio toteutuu, mitä sitten tehdään. Siinä on suuri haaste.
- On myös liitoksen taloudellinen taakka. Maan talous on vaikeuksissa.
Koronakriisi kurittaa sitä.
Moni on työttömänä, eikä talous ole toipunut tästä kriisistä.
Jos Israel joutuu käyttämään miljardeja shekeleitä -
tilanteen takia pitkittyneeseen yhteenottoon palestiinalaisten kanssa
niin liitos ei ole paras ratkaisu Israelille.
- Tässä kaikki tältä erää. Kiitos vieraillemme mukanaolosta.
Tapaamme heidät myös ensi jaksossa.
Liittykää tekin seuraamme silloin. Shalom!
Suomennos: Markus Nurmesniemi