Tervetuloa Jerusalem studioon.
Israelin parlamentti eli knesset päätti 507 päivää kestäneen pattitilanteen -
äänestämällä uuden hallituksen toimeensa, jota johtaa -
pääministeri Netanjahu kilpailijansa ja seuraajansa Benny Gantzin kanssa.
Rakenteeltaan ainutlaatuisella hallituksella on valtavasti haasteita -
joista suurin liittyy ennen kaikkea hallituksen pystyssä pysymiseen.
Aiheesta keskustelemassa Kevoon- tutkimusryhmän tj. Mitchell Barak, -
reservin eversti Miri Eisin, valtiollisen diplomatian, turvallisuuden
ja tiedustelualan erikoistuntija -
Herzliyahin terrorismin vastaisessa laitoksessa.
Sekä analyytikkomme Amir Oren.
Sukelletaan heti aiheeseen.
Israelilla on nyt uusi hallitus.
Sillä on paljon haasteita kuten korona ja turvallisuusasiat.
Netanjahu listasi näistä viisi kohtaa, kerrotko niistä.
Vanha israelilainen kekseliäisyys loihti uuden vientituotteen -
eli ministerien virat.
Israelilla on niitä jo 35.
Ja tämä on vasta ensimmäinen erä. Lisää seuraa.
Lisäksi on 16 apulaisministeriä.
Tämä on Israelin historian laajapohjaisin hallitus.
kaksi kolmasosaa edustajista ovat virkaatekeviä.
Hallituksen koneisto toimii juuri ja juuri -
mitä sen toimeenpanovaltaan tulee.
Mutta tämä on se hinta jonka molemmat osapuolet -
eli Netanjahu ja Gantz katsoivat sopivaksi -
ja maksettavaksi.
He eivät löytäneet toista vaihtoehtoa tilanteeseen.
Ensimmäiseksi tämä hallitus -
käy koronan kukistustoimiin.
Sekä maan terveyden- että talouden- hoidollisessa mielessä.
Nämä aiotaan palauttaa entisille raiteilleen.
Toimet vaativat raskaan koneiston tuekseen.
Se tulee olemaan erittäin vaikea työ hallitukselle.
Sen täytyy luottaa omiin varantoihin.
Noin miljoona israelilaista on työttömänä.
Monet ovat veloissaan.
Etenkin pienyritykset.
Tämä on hallituksen ensimmäinen työ. Toinen liittyy alueliitoksiin -
joilla tähdätään osiin Länsirannasta.
USA:n ulkoministeri Mike Pompeo ryntäsi tänne 10 päivää sitten -
koalitiohallituksen muodostamisen aattona.
Hän varoitti Israelia olemasta hätäinen asiassa -
ennen USA:n marraskuisia presidentin vaaleja.
- Todellakin. Herra Mitchell, herra Oren otti esiin edessä olevia haasteita.
Jos tarkastellaan vuotta 2009 -
jolloin pääministeri Netanjahu onnistui muodostamaan hallituksen -
sen jälkeen kun hänen kilpailija, kadiman Tzipi Livni epäonnistui siinä.
Se johtui silloisista kotimaan politiikan erilaisista haasteista.
Netanjahu muodosti silloinkin laajapohjaisen hallituksen.
Siinäkin oli monta ministeriä ja apulaisministeriä.
Silloinkin taisi olla 31-32 ministeriä sekä apulaisministereitä, -
joilla oli ministerin valtuudet.
Aina on kiistelty siitä, kuinka monta salkkua on riittävä määrä.
Tuo hallitus oli kuitenkin historian ensimmäinen joka istui neljä vuotta.
Tämä nykyinen laajapohjainen hallitus, -
joka erilaisine näkemyksineen on nyt istutettu samaan saliin -
ja joutuu mukauttamaan erilaisia ideologioita yhteen, -
onko hallitus kestävä näiden vaikeuksien keskellä?
- Mielenkiintoista että aloit muistelemaan menneitä.
Tzipi Livni ei tuolloin kyennyt muodostamaan hallitusta, -
koska hän ei antanut periksi ultraortodoksien vaatimuksille.
Ne olisivat maksaneet valtiolle noin 200 miljoonaa shekeliä.
Ministerin virka maksaa tuon verran.
Jos sinulla on pohjaton rahavaranto valtiovarainimnisteriössä, -
niin sitten voi toimia miten vain. Mutta miten ajat ovatkaan muuttuneet.
Tuolloin kannettiin vastuuta. Livni ei antanut periksi ja olisi valinnut vaalit
Mutta on mielenkiintoista nähdä tuleeko tämä hallitus toimimaan.
Netanjahu sai suurimman lahjan. Juuri kun näytti siltä että -
Gantz oli päässyt niskan päälle, hänet oli juuri valittu puhemieheksi -
ja hän maisteli jo sitä että noiden 21 päivän aikana Netanjahu syrjäytetään.
Sanon näin kyynisesti, että Netanjahu sai lahjan koronan ominaisuudessa.
Hän keskittyi kansallisen hätätilahallituksen muodostamiseen.
Jos kyseessä olisi oikeasti ollut hätätila ei se olisi kestänyt 28 päivää.
Jos tarkastelemme niitä asioita joita Gantz ja Netanjahu käsittelivät, -
niin tuskin mikään niistä koski koronaa.
Gantz ei vaatinut puolueelleen terveysministeriön salkkua, -
se vapautui myöhemmin Likudille. Kiista koski alueliitosasiaa, -
tuomareiden nimittämistä sekä Oslon sopimuksen kohtien kierrätystä.
Kaikesta muusta keskusteltiin paitsi koronasta.
Kestääkö tämä hallitus? Politiikka yhdistää kummallisia petikavereita.
Näin todellakin on tämän kaksikon kohdalla, koska he olivat vihollisia.
Jokaista ajaa tässä oma etu.
Monella on henkilökohtainen halu tulla ministeriksi tai apulaisministeriksi.
Tämä seikka voi pitää hallituksen kasassa. Ongelmana kuitenkin on, -
että tämä hallitus ei vaikuta valmiilta yhteistyöhön, vaan kokoonpanolta -
joka valmistautuu eroon. Ja siihen tämä hallitus tähtää.
Tämä avioliitto muodostettiin, jotta se saisi häälahjat vanhemmilta ja kaikilta.
Liitto muodostettiin sen takia, jotta se voisi myös erota.
- Eversti Eisin, te näytte pudistavan päätänne. Oletko samaa mieltä eli ei?
- Kiitän siitä, että tuossa tavallaan esitettiin pahin skenaario -
tilanteesta jossa olemme. Israelin tilanne on hyvin polarisoitunut.
Politiikan tilanne on samankaltainen kaikkialla maailmassa.
Israelin tilanne ei olekaan ainut- laatuinen, vaikka asiat voivat olla.
Vaihtoehtona oli mennä taas vaaleihin, hyvänen aika sentään.
Tai sitten hankkia se outo petikaveri, mistä Mitchell mainitsi.
Meillä on ollut paljon 7-puolueisia hallituksia.
60-paikkaiset enemmistöt eivät kestä, yli 70 tuo jo vakautta.
Nyt siitä maksettiin ministeri- paikkojen määrällä.
Tämä koko juttu on vitsi nyt Israelissa.
Miksi hallitus voisi kestää? Koska ei ole parempaa vaihtoehtoa nyt.
Toinen vaihtoehto olisi vaalit.
Koska parempaa vaihtoehtoa ei ollut, "sitruunoista tehtiin limonaadia".
Kaikilla ministerintoimilla on oma tonttinsa joka pitää hoitaa.
Kaikki haluavat määrittää käytäntöjä mutta eivät toimia lainsäätäjinä.
Ministerinä toimiminen ei lakkauta lainsäätäjän toimea knessetissä.
He ovat parlamentin jäseniä ja ministereitä.
Odotan miten nämä roolit yhdistyvät.
Millaisia käytäntöjä pannaan toimeen, -
sekä millaiseksi lainsäädäntö muodostuu.
Täytyy erottaa toisistaan se, mitä pääministeri puhuu sekä sen, -
mitä häntä seuraava pääministeri (Gantz) puhuu.
Ja mitä kaikkea 7:n eri puolueen ministerit tulevat puhumaan.
Retoriikkaa tulee riittämään. Nähtäväksi jää mitä he tekevät.
Mielestäni heillä on intressejä pysyä yhdessä pysyvästi.
- Herra Oren, haluan kuulla teidän mielipiteenne tähän.
Marginaalipuolueet kuten Jamina-oikeistoliitto, -
joka edustaa siirtokuntablokkia, jota kutsutaan myös radikaaliksi oikeistoksi
Vasemmalla on Meretz ja Hadash -puolueet.
Sitten on yhdistynyt arabi- puolueiden liitto -
joka koostuu islamisteista, kansallismielisistä arabeista -
sekä kommunisteista.
Heidät jätettiin tämän koalition ulkopuolelle.
Samaan aikaan meillä on keskitty- neemmät oikeisto ja vasemmisto -
jotka ovat kutakuinkin linjassa keskenään.
Pois lukien Jair Lapidin "anti-Netanjahu -leiri".
Sekä Moshe "Bogie" Jaalonin leiri.
Tämä on koalitio jonka sisällä ei ole suuria ideologisia eroja, -
työväenpuolue poislukien, -
joka on ideologiselta taustaltaan sosioekonominen.
- Haluan lisätä siihen mitä Mitchell sanoi ja Miri viittasi.
Tässä on ollut niin monia mutkia ja u-käännöksiä matkassa, -
jotka ovat jääneet selityksiä vaille.
Ilman juoruilua voi turvallisesti sanoa -
että petikaverit tekevät kummallista politiikkaa, -
eikä pelkästään niin, että kummallinen politiikka tekee petikavereiksi.
Ideologia ei ole se tärkein ainesosa.
Kyse on ennen kaikkea Netanjahun poliittisesta selviytymisestä -
sekä häntä vastaan nostetuista syytteistä.
Kahden päivän päästä sunnuntaina, mikäli oikeus ei muuta päivää, -
Netanjahu istuu oikeudessa.
Ensimmäistä kertaa Israelin historiassa -
istuva pääministeri vastaa syytteisiin, ei entinen kuten Ehud Olmert.
Hän vastaa syytteisiin lahjonnasta, petoksesta -
ja luottamusaseman väärinkäytöstä.
Netanjahu tekee kaikkensa jotta saisi lievennettyä ahdinkoaan.
Muuttamalla ehkä joitain lakeja ja säädöksiä -
jotta kykenisi pysyä virassaan.
Kuvailit juuri keskustaoikeistoa ja -vasemmistoa.
Sillä kaikella on luultavasti vähemmän merkitystä nyt.
- Herra Barak, te olette toimineet Netanjahun neuvonantajana.
Olitte hänen mediakonsultoija.
Teillä oli mahdollisuus tehdä yhteistyötä strategisissa kuvioissa -
myös politiikan saralla, sekä Likud-puolueen kanssa.
Miten teidän mielestänne Netanjahu tarkastelee ahdinkoaan nyt?
Etenkin näitä lakisyytteitä.
Heti kun tämä aihe jätettiin sivuun, se ei ollut enää osana hallitustunnustelua
ja kaikki puhuivat sen sijaan hallituskäytännöistä -
ensimmäistä kertaa pitkään aikaan. Netanjahulla on kaksi päivää aikaa.
Hallituksen valapäivänä hän puhui siitä kuinka -
hän tulee toimimaan lain mukaisesti kaikessa mikä liittyy syytteisiin.
Eikä hän sanojensa mukaan väistä velvollisuuksiaan.
- Työskentelin hänen kanssaan yli 25 vuotta sitten, -
kun hän oli apulaisulkoministeri sekä Likudin puheenjohtaja.
Hän toimii yhä täsmälleen samaan tapaan kuin silloinkin.
Hänen ykkösmenetelmänä on aina ollut lisäajan hankkiminen.
Kun häneltä loppuu aika, hän hankkii sitä lisää.
Hän keplottelee itsensä aina jollain tavalla ulos tilanteista.
Hänellä on aikaa marraskuuhun 2021 saakka, ellei korona puutu asiaan.
Hänellä on 18 kuukautta aikaa toimia pääministerinä.
Monien mielestä hänellä ei ole aikomustakaan luopua asemastaan.
Vaikka siitä on sopimus tehty, kuka kuitenkaan tietää mitä vielä tapahtuu.
Emme vielä tiedä miten oikeudenkäynnissä käy.
Kestää prosesseineen neljä vuotta ennen kuin lopullinen päätös saadaan.
Koko tapaus käsittää satoja tuhansia sivuja erilaisia asiakirjoja.
Jossain vaiheessa hänet todetaan syyttömäksi tai syylliseksi syytteisiin.
Vaikka hänet todettaisiin syylliseksi, hän käynnistäisi vetoomusprosessin -
toisensa perään, joten puhutaan vuosikausien oikeudenkäynnistä.
Kun ihmetellään miten hän voi samaan aikaan toimia pääministerinä-
unohdetaan että hän on tottunut tekemään kymmentä asiaa yhtä aikaa.
Hän tottunut hoitamaan kymmentä ministerintointa samalla kun Gantz -
on syyttänyt häntä tehtävien hoitamisen puutteellisuudesta.
Gantz itse hankki puolustus- ministeriöön apua itselleen.
Gantz ei kykene hoitamaan kymmentä asiaa kerralla. Netanjahu ei tarvitse -
apulaisia avukseen. Hän kykenee toimimaan eri ministerien tehtävissä, -
hän vain tekee sen.
Nyt hän menee oikeuteen ja on panostanut siihen.
Samalla hän johtaa maata -
ja hankkii itselleen lisää aikaa.
Näin minä sen näen.
- Eversti Eisin, mennään asian ytimeen.
Mikä on isoin haaste Israelin valtiolle tässä vaiheessa?
Koronakriisi ei ole vielä ohi.
Koronan aiheuttamat sosio- ekonomiset seuraukset -
ovat jo nyt hyvin vakavia.
Tämän takia rajoitteita on viime viikkojen aikana lievennetty.
Ihmiset ovat vasta kokemassa -
seurausten ensimmäistä, marginaalista aaltoa.
Tilanne tulee pahenemaan ja me yritämme selviytyä siitä.
Tämä tilanne on juurisyy hallituksen muodostamiselle.
Toki erilaisia näkökulmia tähänkin on.
Miten te näette hallituksen käsittelevän tätä asiaa?
- Suurimmaksi haasteeksi voidaan nimetä budjetin muodostaminen -
mutta mielestäni kyse ei ole budjetista vaan kahdesta sen osatekijästä.
Iso osa budjetista koostuu turvallisuus- ja sotavoimien rahoituksesta.
Pidämme sitä itsestäänselvänä. 20 prosenttia budjetista -
menee turvallisuuteen ja sotavoimiin eli ulkoisten haasteiden torjumiseen.
Voimme lyödä pöytään Syyrian, Hizbollahin, Iranin tai Hamasin, -
islamilaisen jihadin tai monen muun uhkatekijän.
Nyt olemme tilanteessa, jossa vaaditaan budjetin ohjausta -
turvallisuustoimista sairaaloiden jälleenrakentamiseen -
ja työpaikkojen lisäämiseen. Noin miljoona työtöntä tällä hetkellä.
Meidän täytyy panostaa kotimaan kenttään.
Tämä kaikki ilman palestiinalais- kysymystä, joka on oma asiansa.
Minusta suurin haaste on, kuinka hallitus -
kykenee päättämään asioiden tärkeysjärjestyksistä.
Ulkopuoliset turvallisuushaasteet ovat kaikki yhä olemassa.
Korona ei ole niitä hävittänyt. Osa jopa käyttää koronaa hyödykseen.
Meidän täytyy olla tietoinen näistä.
Miten voisin eläköityneenä everstinä sanoa että enemmän rahaa armeijalle
tai edes vähintään sama summa turvallisuuskoneistolle, -
kun tarvitsemme työpaikkoja sekä kaikkea aiemmin mainitsemaani.
Tämä on mielestäni suurin haaste.
- Herra Oren, pääministeri Netanjahu -
edisti pitkään näkemystä jossa vahva talous on sama kuin vahva armeija, -
joka suojelee Israelin valtiota.
Tällä hetkellä talous on kuralla.
Niin kuin eversti Eisin sen oikein ilmaisi, -
Iranin ja muiden asettamat ulkoiset haasteet -
jotka sisältävät Israelin pyyhkimisen pois kartalta, -
eivät ole kadonneet mihinkään.
Tiedusteluraporttien mukaan Iran on vahvistanut asemiaan Syyriassa.
Sekä muualla Lähi-idässä, vaikka raportit tästä ovatkin ristiriitaisia.
Tämä hallitus, jolla on entinen esikuntapäällikkö puolustusministerinä
sekä entinen esikuntapäällikkö ulkoministerinä, -
näyttäisi olevan puolustuskykyisempi.
Ainakin mitä päättäjien strategiseen kokemukseen hallituksessa tulee.
Ainakin se on parempi kuin aikaisemmin.
- Voisi myös mainita entisen kenraalin josta tuli opetusministeri.
Hänhän kilpaili Benny Gantzin kanssa esikuntapäällikön virasta -
kymmenen vuotta sitten.
Tällä aiheella on kolme tasoa: -
kansallinen talous, joka juuri nyt ei ole ongelma.
Yksityistalouksien ja yksilöiden talous, jolla ihmiset koittavat tulla toimeen.
Tämä on suurin ongelma.
Sillä on vaikutuksensa moraaliin sekä siihen miten hallitus koetaan.
Sekä millaisia näkymiä poliitikot näkevät aiempien vaalien valossa.
Tämä on yksi kohta.
Mitä puolustukseen tulee, -
meillä on varuillaan olo ja valmiuskyky.
Varuillaan olo on sitä että joukko on valmiina taisteluun jo tänään.
Jos jotain sattuu tänään, huomenna. Valmiuskyky on pidemmälle aikavälille
Israelin täytyy sijoittaa nyt vähemmän tuohon valmiuskykyyn.
Se kykenee sijoittamaan vähemmän erilaisiin toimintoihin.
Sen vastustajat kärsivät myös koronakriisistä.
Sekä terveyskriisistä että sen aiheuttamasta talouskriisistä.
Tällä hetkellä Israelin sotilaallinen asema ei ole huono.
Puolustustahot ymmärtävät tämän.
Se on valmis uhraamaan osan budjetistaan kansakunnan hyväksi.
Jatkossa he tulevat saamaan haluamansa -
vuodesta 2030 eteenpäin.
- Herra Barak, haastan nyt erilaisella kysymyksellä.
Minulla oli takavuosina mahdollisuus olla lainsäätäjien saleissa -
joissa vierailin säännöllisesti eri syistä.
Kysymykseni kuuluukin, kuka käskee ja määrää?
Kaikki puolueet, myös Netanjahun Likud ja Gantzin sinivalkoiset, -
niistä löytyy yhteensä 3-4 henkeä jotka päättävät ja muut seuraavat.
Nykytilanne, jossa on seitsemän puoluetta, -
vaatii paljon luovimista eri tilanteiden läpi.
Kyetäänkö tässä tilanteessa saamaan kaikki samalle viivalle -
kun pitäisi päättää tärkeimmistä asioista kuten alueliitosasiasta -
Länsirannan suhteen? Noin 30 prosenttia oltaisiin liittämässä sieltä.
Onko Israel poliittisesti tarpeeksi terävä tällaisen liikkeen tekemiseen?
- Kyse ei ole siitä onko Israel tarpeeksi terävä siihen.
Ilmaan on heitetty paljon varoituksia Jordanian ja EU:n tahoilta.
On pohdittu olisiko liitosasia viisasta nyt, jopa USA:n taholta.
He kehottavat etenemään varovaisesti ja katsomaan miten kesä etenee.
Israel ja palestiinalaisviranomaiset tekevät hyvää yhteistyötä -
koronan hoitamiseksi. He olivat alusta asti sulkemassa rajojaan turisteilta.
En ole vakuuttunut siitä että Israel kykenee käsittelemään enempää -
koronaa tai terrorismia, jonka aktiivisuudessa on ollut nyt lisäystä.
Se on osaltaan seurausta liitosasian julistamisesta.
Mutta mitä kysymykseesi tulee, -
en lähtisi tarkastelemaan hallitusta siltä kantilta että puolueita on 7.
Tämä vaikuttaa hyvin motivoituneelta koalitiolta ja ministeriryhmältä -
sekä parlamentaarikoilta.
Monilla puolueilla on paljon ministerin salkkuja.
Se on ennenkuulumatonta; ministereitä, valiokuntajohtajia jne.
Kaikilla on jonkinlainen toimi.
Tämä pitää monet rivissä.
Ja nyt kaikilla on tiedossa koalition päättymisajankohta.
Tiedämme myös milloin Gantz astuu pääministeriksi.
Hallitukselle on asetetut selvät kilometripylväät miten edetään.
Kaikki knessetin jäsenet ovat motivoituneita.
Jokainen on käynyt läpi 2-3 vaalit.
Ne ovat kamalia koettelemuksia, myös heidän perheilleen.
Epävarmuustekijät, kaikki vaalikampanjaan laitetut tunnit.
Sen uudelleen kokeminen olisi raskasta.
Jotkut käyvät vielä puolueen sisäiset vaalit läpi Likudissa ja sinivalkoisissa
Kukaan ei varmastikaan halua hajottaa hallitusta.
Nyt halutaan keskittyä tekemiseen.
Olemme päässeet yli siitä että meillä on liikaa ministereitä ja nimityksiä.
Nyt pitää päästä töihin käsiksi.
Israelilla ei ole ollut valtion- budjettia yli vuoteen.
Moni suunnitelma on jumissa.
Ministeriöt ovat pystyneet käyttämään korkeintaan 60 000 dollaria -
uusiin suunnitelmiin ja ohjelmiin.
Tähän tulee nyt enemmän liikkumavaraa kuten talouteenkin.
Kansaa autetaan pääsemään työhön ja ihmisiä autetaan.
Mutta jos he haluavat heittää kaiken hukkaan tämän alueliitoksen takia, -
kuten Miri sanoi meillä on laittaa paljon rahaa puolustusmenoihin.
Tarvitsemme sitä rutosti lisää jos liitämme nuo alueet.
Se tarkoittaisi Jordanian ja palestiina- laisten irtisanoutumista sopimuksista -
sekä mahdollista uutta rintamaa Gazaan, ja kuka tietää Libanonista.
Onko meillä varoja, energiaa ja päätä käsitellä näitä kaikkia asioita nyt -
kun korona jyllää ja taloutta ennallistetaan? En usko.
- Meillä on puoli minuuttia jäljellä. Eversti Eisin?
- Kaiken keskiössä on Jerusalem.
Israelin pääkaupunki, arabiaksi Al-Quds.
Kaikki nämä keskustelut alueliitoksista ja maailman pyörimisestä.
Muistetaan se, että yksi ministeri nimettiin äärioikealta -
hallitsemaan Jerusalemia jolla on puoleensavetävä vaikutuksensa.
Eikä ainoastaan sen hämmästyttävän hengellisyytensä ansiosta.
- Tässä kaikki tällä erää. Palaamme tähän aiheeseen vielä.
Kiitoksia vieraillemme mukanaolosta.
Kiitos myös katsojillemme. Nähdään ensi kerralla.
Suomennos: Markus Nurmesniemi