Tervetuloa Jerusalem studioon!
Alueellisten ja kansainvälisten tahojen tukemassa -
kahden osapuolen välisessä Libyan konfliktissa on ajauduttu umpikujaan.
Al Sarajin hallitus ja Haftarin joukot eivät pysty kukistamaan toisiaan.
Vahingot siviileille ja infrastruktuurille lisääntyvät yhä.
Saadaanko tilanteeseen ratkaisu -
esimerkiksi Turkin tai Arabiemiraattien välityksellä?
Libyan tilanteesta keskustelevat -
Keski-Israelista entinen Israelin Egyptin suurlähettiläs -
tr. Haim Koren IDC Herzliyasta, -
ja Keski-Israelista ISS-laitoksen varajohtaja -
ja Salem-instituutin luennoitsija tr. Eran Lerman -
sekä analyytikkomme Amir Oren. Tervetuloa!
Haluan heti sukeltaa tämän päivän aiheeseemme.
Mikä on Libyan tämän hetkinen tilanne?
Sillä on suuri vaikutus koko Lähi-itään ja myös Israeliin.
Hienoa, että lähettiläs Koren on vieraanamme.
Vuosikymmenien ajan Egypti kuului Lähi-idän asioiden toimikuntaan, -
yhdessä Israelin kanssa.
Israelin ja arabien välisen konfliktin takia Egypti on siirtynyt -
Maghreb ja Egypti-nimiseen toimikuntaan.
Sillä on rauhansopimus Israelin kanssa, -
ja huomio on nyt kiinnittynyt Libyaan.
Muistakaamme, että Libya koostuu aavikosta.
Sillä on Välimerellä rannikko- kaupunkeja ja etelässä aavikkoa.
Yli 90 % Libyasta on aavikkoa.
Maassa eivät vallitse otollisimmat elinolosuhteet.
Libyalla on pitkät raja-alueet Egyptin, Algerian ja Tsadin kanssa.
Irakissa oli Saddam Hussein -
ja Libyassa Gaddafi, jotka olivat molemmat kirouksia maailmalle.
Kun nämä johtajat poistettiin, maissa syttyi sisällissota.
Libyassa on meneillään konflikti Sarajin hallituksen, -
jonka ovat tunnustaneet sekä YK että USA, -
ja kenraaliksi julistautuneen Haftarin joukkojen välillä.
Heitä tukevat Arabiemiraatit, Egypti ja Venäjä.
Libyan itäosia, -
Benghazin ympäristöä hallitsee Haftar, -
joka yrittää hyökätä Tripoliin ja vallata maan länsiosan, -
joka on Sarajin hallinnassa.
Tämä on ilmeisesti Lähi-idän ensimmäinen -
lennokeilla käytävä sota.
Vaikka heillä on joitain hävittäjiä ja lentäjiä, -
suurin osa hyökkäyksistä ja tiedustelusta tapahtuu lennokeilla.
Tällä hetkellä tilanne on umpikujassa.
Haftar lienee nyt aiempaa halukkaampi tulitaukoon.
Tulitaukoa on yritetty solmia useasti, -
sekä jonkinlaista rauhansopimusta osapuolten välille.
Yhdysvallat tukee Haftaria.
Venäjä ja Syyria ovat lähettäneet palkkasotureita -
Haftarin avuksi.
Kysyn seuraavaksi teiltä, tr. Koren.
Olette pitkään tutkineet Libyan tilannetta myös Egyptin ja Afrikan -
sekä Israelin näkökulmasta israelilaisena diplomaattina.
Onko nykytilanne täydellinen umpikuja?
Monet valtiot ovat jo yrittäneet puuttua tilanteeseen, -
mutta eivät ole onnistuneet aikaansaamaan muutosta.
Libyan tilanteen ratkaiseminen kestää jonkin aikaa.
Siihen vaikuttavat kolme tekijää.
Libyan sisäinen tilanne on kaaoksessa.
Alueen muut konfliktit pitävät Egyptin kiireisenä.
Libyan rajanaapurit, kuten Tsad, -
kärsivät laittomasta maahanmuutosta -
edestakaisin Libyasta ja sen naapureista.
Kolmanneksi maailmanlaajuinen tilanne -
pitää EU:n, Yhdysvallat ja Lähi-idän valtiot erittäin kiireisinä.
Kuluneen vuoden aikana Turkki on ajanut aktiivisesti Libyassa -
omia etujaan.
Toisaalta Venäjä, Egypti ja Arabiemiraatit -
ovat tukeneet Haftarin joukkoja.
Ratkaisua tilanteeseen onkin vaikea löytää.
Se vaikuttaa muun muassa maahan- muuttoon Libyasta Eurooppaan -
ja estää sitä.
Taistelua käydään energiataloudesta.
Turkki yrittää tehdä yhteistyötä Libyan kanssa -
omien etujensa ajamiseksi itäisen Välimeren alueella.
Tämä on vaarallinen tilanne.
Aiemmin Libyassa on ollut muita maita kuten Italia, -
mutta nyt ne eivät voi tehdä juuri mitään.
YK on pitkään yrittänyt löytää ratkaisuja.
Se ei ole vielä onnistunut.
Tr. Lerman, mikä on Euroopan näkökulma tähän tilanteeseen?
Syyrian ja Libyan tilanteet ovat tietysti kytköksissä toisiinsa.
Myös Turkki ja Egypti ovat kytköksissä kaasulinjan myötä, -
joka liittyy maailmanvaltojen intresseihin. Kytköksiä on siis monia.
Aihe on niin moniulotteinen, ettei sille löydy loppua.
On kuitenkin olemassa kytkös Italian ja Ranskan intressien -
sekä Libyan välillä, jotka ovat päinvastaisia kuin Turkin.
Muistetaan kuuluisa Ataturk, -
joka myöhemmin nousi Turkin presidentiksi.
Häntä ylistettiin Turkin modernisaatiosta.
Alussa hän tuli tunnetuksi Turkin armeijan komentajana -
Italian hyökkäystä vastaan.
Se oli vuonna 1911.
Kyllä, juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Miten näiden valtioiden historialliset intressit vaikuttavat tänä päivänä?
Se selittää osin Libyan merkityksen Italialle.
Kyse on selvästi myös maantieteellisistä tekijöistä.
Italia on heikossa asemassa pakolaisongelman suhteen.
Tämä onkin keskeinen puheenaihe Italian politiikassa.
Salvini argumentoi aiheesta.
Italia ei halua tällaista demograafista katastrofia.
Libyan tapahtumat vaikuttavat merkittävästi Italiaan.
Kyse on myös arvostuksesta.
Viime vuonna Haftarin ja Sarajin joukkojen välillä yritettiin neuvotella.
Tilanne kääntyikin Italian ja Ranskan väliseksi kilpailuksi.
He yrittivät saavuttaa saman, mutta päätyivät torppaamaan toisensa.
Taustalla olivat arvostus ja perinteet.
Nyt uusi tilanne -
on muuttanut eurooppalaisten valtioiden reaktioita Libyan kriisiin.
Tr. Koren mainitsi sopimuksen -
Ankaran ja Libyan välillä.
Tarkemmin ottaen Erdoganin ja Sarajin hallituksen välillä.
Sopimus koski itäisen Välimeren alueen -
yksinomaisen talousvyöhykkeen rajaamista.
Turkki yrittää tahallaan rakentaa kuilua EMGF-maiden välille.
Toisella puolella ovat Italia ja Kreikka, -
ja toisella Israel, Egypti, Kypros ja Jordania.
Kyse onkin Libyan hallinnasta.
Pystyykö Saraj toteuttamaan Turkin suunnitelmaa itäisestä Välimerestä?
Tämä on sekä Euroopan että Israelin huolenaihe.
Tämä näkyy Euroopan poikkeuksellisessa päätöksessä -
ryhtyä sotilaallisesti valvomaan aseiden vientikieltoa.
Ymmärrettävästi tämä koskee vain merivoimien asekuljetuksia -
Sarajin hallitukselle.
Haftar saa aseita Egyptin rajan kautta, mihin Eurooppa ei voi vaikuttaa.
Toimenpiteet on siis suunnattu Turkkia vastaan.
Tämä oli muutos aiempaan Sofia-operaatioon, -
joka oli suunnattu ihmiskaupan ja maahanmuuton pysäyttämiseen.
Tämä uusi operaatio estää Sarajin hallitukselta yhteyden -
Turkin ja Syyrian tukemiin islamisti-jihadisteihin.
Ankara yritti hyökätä Libyassa Haftaria vastaan -
tukemalla Sarajin hallitusta.
Lisään vielä, että sekä islamisti- että turkkilaismilitiat -
taistelivat Sarajin puolella.
Herra Oren, Libyan tilanne on eräässä mielessä hyvin kiehtova, -
mutta toisaalta erittäin surullinen.
Ainoa syy, miksi Sarajin hallitus on kansainvälisesti tunnustettu -
johtuu kansallisesta sopimuksesta.
YK perusti pitkien neuvottelujen tuloksena hallinnon, -
jota enemmistö Libyassa ei tue.
Libya on heimovaltio, jossa eri heimot kannattavat omia johtajiaan.
Haftar näyttää saaneen vahvemman tuen.
Sekä tr. Lerman että tr. Koren puhuivat -
yksinomaisesta talousvyöhykkeestä (EEZ).
Saraj ja Erdogan ovat jakaneet Välimeren kahtia.
Jos Sarajin hallitus voittaa, Israel ja Epypti jäävät saarroksiin.
Silloin idän ja lännen täytyy kulkea Turkin läpi -
päästäkseen liikkumaan.
Tämä on syy, miksi noin 35 vuotta sitten -
Reaganin hallitus taisteli Gaddafia vastaan El Dorado-operaatiossa.
Kuten tr. Lerman mainitsi, maantie- teellinen näkökulma on erittäin tärkeä.
Kun kuljetaan Gibraltrilta itäänpäin, -
täytyy kulkea Syrtinlahden kautta, -
joka on kolmessa kohtaa Libyan rantaviivan tuntumassa.
Toinen reitti kulkee Maltan, Kreetan ja muiden Kreikan saarten kautta.
6. laivasto pysyy Välimerellä, kunnes presidentti Trump -
vetää laivaston pois tästä nimenomaisesta syystä.
Se ei myöskään halua Venäjän valtaavan Välimeren aluetta.
Välimeren etelä-rannikon hallintakysymys on erittäin tärkeä.
Se on myös NATO:n eteläisin raja.
Yhdysvallat on kehunut Haftaria -
taisteluistaan ISIS:iä -
sekä alueella toimivaa al-Qaidaa vastaan.
Tämän jälkeen tilanne voi kääntyä kahteen suuntaan.
Venäjän kanssa voidaan pyrkiä sopi- mukseen Libyan konfliktin ratkaisusta.
Toisaalta Libya voidaan jakaa kahtia -
Tripolitaniaan ja Kyrenaikaan, itään ja länteen, -
Tripolin ja Benghazin alueisiin.
Libya ei ole asukasluvultaan iso valtio.
Maan pinta-ala on kaksi kertaa Texasin kokoinen, -
lähes 2 miljoonaa neliökilometriä.
Asukasluku on Israelia pienempi.
Libyassa asuu alle 8 miljoonaa ihmistä, -
jotka asuvat hyvin väljästi.
Ilman öljyä, jota ei ole tasapuolisesti jaettua maan sisällä, -
Haftar olisi vallannut maan itäosan, -
ja Saraj maan länsiosan.
Tr. Koren, näyttää siltä, että kaikki paitsi Turkki tukevat Haftaria.
Yhdysvallat ei kuitenkaan selvästi ole ilmaissut tukeaan.
On raportoitu Yhdysvaltojen joukkojen vetäytymisistä -
muun muassa kriittiseltä Siinain niemimaalta, -
missä Yhdysvallat on valvonut Israelin ja Egyptin välistä rauhaa.
Aikooko Yhdysvallat siirtää laivastojaan muualle -
tai vetää niitä kokonaan pois?
Otetaan huomioon presidentti Trumpin eristäytymispolitiikka -
ja heidän tämän hetkinen taistelunsa kotimaassa covid-19-virusta vastaan.
Uskotteko, että mahdollinen vetäytyminen alueelta -
aiheuttaisi konfliktin Sarajin ja Turkin -
ja alueen muiden toimijoiden välille?
Saraj oli iloinen Turkin tuesta, -
koska sillä ei ole monta aktiivista tukijaa.
En usko Sarajin helposti luopuvan tästä tuesta.
Otetaan huomioon, että Yhdysvallat ja muut suurvallat -
ovat huolissaan alueen vakaudesta -
aina Välimereltä Suezin kanaaliin ja Intian valtamereen.
Kyseessä on Afrikan ja persianlahden toinen puoli.
Alueen vakaus on niille erittäin tärkeää, -
jotta edes osa alueesta pystyisi toimimaan.
Laivaston jättäminen -
tai joukkojen siirtäminen -
olisi huono strategia.
Uskon, että Egypti haluaisi enemmän auttaa läntisellä rajallaan, -
joka on 2000 km pitkä.
Terroristit tunkeutuvat sitä kautta Egyptiin.
Tämä on suuri huolenaihe.
Venäjä on yhdessä Egyptin kanssa lähtenyt tukemaan Haftaria.
Tämä yhteistyö on myös Venäjän etu.
Sen avulla voidaan yrittää myös ehkäistä Egyptin sisäistä terrorismia.
Toisaalta ISIS ja muut ryhmät -
ovat liikkuneet vapaasti Libyasta Maliin ja edestakaisin.
Niitä ei ole pysäytetty Libyassa, -
ei maan länsi- eikä itäosissa.
Tämä on vakava ongelma Libyalle.
On liian aikaista olettaa -
Yhdysvaltojen tai Kiinan ryhtyvän suuriin muutoksiin.
Myös Haftar hyökkäsi Tripoliin.
Hän yrittää todistaa onnistuvansa.
Hän näyttää voimaansa tässä tilanteessa.
Hän vihjailee, että ilman Venäjää, Egyptiä ja Arabiemiraatteja -
kukaan ei voi enää sivuuttaa häntä.
Tr. Lerman, mikä on teidän näkemyksenne?
Poliittinen tilanne on muuttunut nyt, -
kun Haftar julistautui Libyan johtajaksi eikä vain haastajaksi.
Hän ei yritä muodostaa yhteishallitusta.
Hän pelaa nyt täysillä panoksilla.
Kompromissin saavuttaminen onkin entistä vaikeampaa.
Amerikkalaisten asema on mielenkiintoinen.
Alussa he tukivat Sarajia.
Taistelussaan ISIS:iä vastaan he nojautuivat militioiden apuun, -
jotka taistelevat Sarajin puolella.
Trump kuitenkin vaihtoi puolta nopeasti.
Egyptin, Kreikan, Kyproksen, -
Israelin ja Italian intressit edellyttävät, -
että jos Haftar ei valloita Tripolia, -
se pystyy ainakin pakottamaan Sarajin hallinnon -
hylkäämään Turkin suunnitelman itäisen Välimeren jaosta.
Muutoin itäisen Välimeren alueen epävakaisuus jatkuu pitkään -
vakavilla seurauksilla.
Washington haluaa eristäytyä, -
mutta toisaalta se kilpailee Kiinan kanssa.
Kiinan Vyö ja tie-nimisen kehityshankkeen mukaan -
itäinen Välimeri kuuluu olennaisesti Kiinan strategiaan.
Myös Amerikkalaisilla on alueella omat intressinsä.
Herra Oren, ohjelma on pian lopussa.
Voisitteko arvioida hiukan lähitulevaisuutta -
ja konfliktin vaikutuksia Israeliin.
Tr. Lerman puhui Sarajin tukijoista ja vastustajista.
Yleensä Israel on lähes aina päinvastaisella puolella -
kuin Qatar, Turkki, Hamas ja muslimiveljeskunta.
Israel on siis lähtökohtaisesti Egyptin ja Haftarin puolella.
Venäjällä on omat syynsä tukea Assadia Syyriassa, -
ja Haftaria Libyassa, vaikkei se vaikuta johdonmukaiselta.
Ongelma on kuitenkin amerikkalaisten jakautuminen.
Egypti, Libya sekä Saharan etelänpuoleinen Afrikka -
ovat afrikkalaisen johdon alla.
Välimeren alue on eurooppalaisten hallussa.
Sopassa onkin liian monta lusikkaa.
Se voi vahingoittaa johdonmukaisuutta.
Tr. Koren, lyhyesti?
Tulee huomioida, että monimutkaisiin tilanteisiin -
ei aina löydy nopeaa ratkaisua.
Tilannetta tulee pystyä hallitsemaan -
koronakriisin vaikutusten -
sekä Yhdysvaltojen presidentinvaalien keskellä.
Ehkä Lähi-idän alueen politiikka tulee muuttumaan.
Samalla seuraamme tiiviisti Venäjän epäilyttävää toimintaa Libyassa -
sekä viime aikoina myös Syyriassa.
Tilannetta tulee tarkkailla.
Tr. Lerman?
Israelin tärkein intressi on varmistaa, -
että Yhdysvallat käyttää vaikutusvaltaansa Erdoganiin -
liittyen hänen itäisen Välimeren politiikkaansa.
Venäjä on sitoutunut pysäyttämään Turkin valloitusaikeet.
Amerikkalaisten asema voi olla keskeinen.
Israelin tulisi käydä keskusteluja osapuolten kanssa Washingtonissa.
Herra Oren, viimeinen lause.
Egyptin ja Israelin yhteinen etu on, -
että Libyaan jääneet Gaddafin aikaiset aseet eivät pääse -
Siinaille ISIS:in ja Gazaan Hamasin ja islamisti-jihadistien käsiin.
Tämä kysymys on ollut haastava myös Kairon hallitukselle.
Aikamme on lopussa.
Kiitos tohtori Haim Koren Keski-Israelista, -
tohtori Eran Lerman sekä herra Oren.
Kiitos katsojillekin, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Sonja Mattayev