Tere tulemast saatesse!
Iisrael keeldub tavaliselt kommenteerimast
oma väidetavaid õhurünnakuid Iraani objektide pihta Süürias.
Jeruusalemma usaldusväärsete allikate teatel
on tegevus Iraani ja selle agentide vastu viimasel ajal tõesti tihenenud.
Hezbollah Liibanonis ja Gaza islamirühmitused
pole relvi käest pannud, sihiks endiselt Iisraeli hävitamine.
Iisraeli regionaalsetest julgeolekuväljakutsetest vestlevad
professor Efraim Inbar Jeruusalemma Strateegia- ja Julgeolekuinstituudist.
Shalom kõigile!
Kesk-Iisraelist ühineb meiega reservikolonel Reuven Ben-Shalom,
kultuuristrateeg ja teadlane
Rahvusvahelises Terrorismivastase Võitluse Instituudis.
Tere tulemast! - Aitäh.
Stuudios on meiega TV7 analüütik Amir Oren.
Hr Oren, sukelduksime kohe tänasesse teemasse
ehk Iisraeli regionaalsete julgeolekuväljakutsete juurde.
Hetkel on prioriteediks globaalne koroonaviiruse pandeemia.
See pole siiski peatanud Iisraeli vaenlaste kavatsusi
juudiriigi hävitamiseks
ega Iisrael tööd oma julgeoleku ja kvalitatiivse paremuse tagamiseks
ebastabiilses Lähis-Idas.
Lähikuude ajal
on Iisraeli kaitsejõudude prioriteediks tõesti koroonaviirus.
Armee aitab tervise- ja teisi ametkondi
võitluses viirusega.
Ka Iisraeli vaenlased
on vähendanud Iisraeli-vastast vaenutegevust.
Hiljem rünnakud muidugi jätkuvad.
Iisrael on vastamisi erinevate vaenlastega.
Gaza rindel on üsna vaikne,
kuid seal plaanitakse rünnakuid Iisraeli vastu.
Hetkel on rindejoon siiski vaikne.
Samuti ka Liibanoni rindel Hezbollah'ga.
Lisaks on veel kaks rinnet.
Iraan püüab mingeid tuumaplaane sepitseda,
kuid ei kujuta Iisraelile veel vahetut ohtu,
aga hiljem ehk küll.
Süüria rindel on Iraan olnud strateegilises kaitsepositsioonis.
Viitasid sellele oma sissejuhatuses.
Iraanil on majandusraskusi
ja ta ei suuda maksta Hezbollah' võlgu.
2. jaanuaril tapeti Qassem Suleimani.
Süüria ja eelkõige Venemaa ei taha,
et Iraan Süüriast Iisraeli ründaks.
Iraan võib aidata Bashar al Assadil võimul püsida,
kuid ei tohi Iisraeliga võidelda.
Kui Iisrael püüab Iraani Süüriast välja juurida,
siis Venemaa takistusi ei tee.
Kol Ben-Shalom, küsimus teile Süüria olukorra kohta.
Eelmisel nädalal toimus mõningaid rünnakuid,
milles süüdistatakse Iisraeli.
Üks neist toimus Al-Mayadeeni kandis, Deir ez-Zoris,
kuulsa Abul Kamali lähedal Süüria-Iraagi piiril.
Iraani Revolutsioonikaardi Qudsi üksused
ja Iraagi Rahvamobilisatsioonijõud on piirkonnas aktiivsed olnud.
Nad on arendanud koridore relvade ja muu salakaubaveoks
Iraagist Süüriasse.
Sihtpunktiks võib olla ka Liibanon.
Iisrael, regiooni teised riigid ja rahvusvahelised tegijad
on püüdnud neid manöövreid takistada.
Aktiviseerumist näeb ka
Aleppost loodes asuvas uurimisintituudis 247,
kus arendatakse mh täppisrelvi.
Luurekogukond on püüdnud takistada
tavarakettide täppisrakettideks muutmist.
Need võivad Iisraelile märkimisväärset ohtu kujutada,
eriti kui need satuvad Hezbollah' sarnaste vaenlaste kätte.
Iisraeli kaitseminister Naftali Bennett kuulutas avalduses,
et Iisrael ei püüa enam peatada Iraani tegevust Süürias,
vaid teda sealt välja ajada.
Kas Iisrael asub tegutsema või on see vaid tühi retoorika?
Olete juba mõnda aega, sh siin saates,
kritiseerinud ametnike operatiivtegevusega seotud avaldusi.
Kuidas suhtub Iisrael
põhjast lähtuvatesse julgeolekuväljakutsetesse?
Võitlustanner on keerukas.
Iraan on suurim tegija, kes näeb regiooni suure teljena,
mis kulgeb Iraanist Iraagi kaudu Süüriasse ja Liibanoni.
Iisraeli viimaste aastate strateegia on olnud takistada
strateegiliste relvade sattumine valedesse kätesse, ntks Hezbollah'le.
Räägime eelkõige täppisrakettidest.
Iisraeli poliitika on muutunud. Aastate eest oli selge,
et Iisrael ei räägi oma operatsioonidest regioonis.
Neist rääkisid välismaised allikad.
Viimastel aastatel on poliitladvik ja armee kindralid
kiidelnud sadade rünnakutega Süürias ja mujal regioonis.
Viimastel nädalatel ja kuudel
on ehk aru saadud vaikimise kasulikkusest.
Kui rünnakuid vaenlasele ja maailmale ei tunnistata,
ei saa vaenlane reageerida vasturünnakuga.
Iraani on tabanud mitmed rünnakud.
Usun, et Iisrael on Iraanile rohkesti strateegilist kahju tekitanud.
Iisrael on ridamisi objekte hävitanud.
Iraan nägi kõvasti vaeva,
et relvi valmistada, lennukeisse laadida,
toimetada Süüriasse, laadida konvoidesse ja ladudesse,
ja siis hävitati need kõik hetk enne Liibanoni jõudmist.
Iisrael ei taha ehk hetkel Liibanoni tandril sekkuda,
kuna Hezbollah' võib automaatselt kätte maksta.
Süürias saab aga oma strateegiat siiski üsna vabalt ellu viia.
Teeme Venemaaga koostööd.
Seegi on osa Iisraeli strateegiast.
Teie instituut on nõustanud
Iisraeli julgeolekupoliitikat.
Teie sõnal on Iisraeli kaitseaparaadis palju kaalu.
Koordineerimismehhanismi konfliktide vältimiseks
Jeruusalemma ja Moskva vahel
arendas üks teie instituudi ajutine liige,
kes oli toona Iisraeli kaitsejõudude peastaabi ülema asetäitja
kindral Yair Golan.
Minu küsimus on seotud Iisraeli kavatsusega
Iraan Süüriast välja ajada.
Ka Venemaa on seda aeg-ajalt saavutada püüdnud,
sest Teheranil on Süürias rohkem võimu kui Moskval.
Viimasel ajal on raporteeritud Venemaa rahulolematusest
Assadi vägede tegevusega erinevates piirkondades,
eelkõige Idlibis, Loode-Süürias.
Seal on vastamisi Türgi ja Venemaa.
See on viimastel nädalatel mitmeid väljakutseid tekitanud.
Kuidas näete teie Iisraeli positsiooni olukorras,
kus tegutsemiseks on rohkem vabadust?
On tõsi, et Iisrael võib vabalt püüda
Iraanile suurt kahju tekitada,
kui nood püüavad sügavamale Süüriasse kaevuda.
Iraan on investeerinud Süüriasse
hinnanguliselt 10-15 miljardit USD.
Kahjuks Iraan ei tagane.
Iraan pole Süüriast taganemas.
See näitab Iraani motivatsiooni ja otsustavust.
Iraan jätkab ka võitlust USA vägedega Iraagis.
Iraan kasutab Iraagis olevaid šiiitidest võitlejaid
ameeriklaste kiusamiseks.
Jätkuvalt kiusatakse Pärsia lahel ka Ameerika mereväe laevu.
See on kallis
ja Iraan kannatab tõsiselt koroonaepideemia tõttu.
Sellest hoolimata jätkab Iraan oma pürgimusi.
Põhja-Süürias tegutseb samamoodi sihikindel Türgi president,
kes tahab rajada tsooni,
kust Idlibi ja Afrini kontrollida.
Ta tahab tagasi vallutada
Otomani impeeriumile kuulunud alu.
Tal õnnestus Idlibi suhtes Venemaaga kokkuleppele jõuda.
See peatas Süüria vägede pealetungi,
mis oli Türgi jaoks suur saavutus.
Koroonaviirusest hoolimata on nad Süürias aktiivsed.
Türgi on aktiivne ka Vahemere idaosas.
Nad sekkusid Liibüa sõtta islamistide vägede poolel.
Vähemalt kaks Lähis-Ida riiki
jätkavad agressiivset tegevust koroonaviirusest hoolimata.
Jonathan, tahaksin kommenteerida
mõningaid prof Inbari tähelepanekuid.
On tõsi, et Iraan oma investeeringuid Süüriast välja ei vii.
Ometi on Iraan liigutanud vägesid
ja nii Süürias kaardipakki seganud.
Paljud Iraani nõunikud on lahkunud Iisraeli piirialadelt,
kuna Iisrael on teinud selgeks, et ei aktsepteeri Süürias Iraani baase
Nende seas on näiteks Iraani seadmed Süüria õhubaasides,
näiteks Damaskuses.
Nad on lahkunud sealt pidevate pommitamiste tõttu.
Nad teavad hästi, et Iisrael ei ründa neid,
kui nad lähevad itta või põhja, või osalevad Idlibi sündmustes.
Aga kui Iraan Idlibist Iisraeli vastu rünnakuid ei tee,
ei ründa ka Iisrael.
Kui nad plaanivad rünnakuid Iisraeli vastu Iisraeli piiril,
siis Iisrael reageerib.
Iraan pole Süüriast küll lahkunud, kui siiski endiselt aktiivne.
EL välispoliitikajuht Josep Borrell,
kes vastutab ka EL-i julgeolekupoliitika eest konfliktides,
on tihti öelnud, et Iraanil pole rahalisi vahendeid
oma rahva eest hoolitsemiseks koroonakriisi ajal.
Samal ajal jätkab Iraan oma ekspansioonipoliitikat.
Nad saatsid ballistilise raketi abil orbiidile kuluka satelliidi,
mis maksis ca 0,25-0,5 miljardit USD.
Iraan jahib oma pürgimusi üha intensiivsemalt.
Iisrael on püüdnud pikalt takistada Iraanil kogu Lähis-Ida vaevamast.
Ka Iisrael on nüüd kriisis ja majandusraskustes.
Strateegiat tuleb revideerida.
2015. a võeti vastu JCPOA ehk Iraani tuumaleping,
mida kunagi ametlikult ei ratifitseeritud.
Enne seda oli Iisraeli strateegiaks tagada,
et Iraan oleks piisavalt heidutatud Iisraeli mitte ründama.
Nüüd jätkab Iraan oma tuumarelvaprogrammi.
Kas Iisrael peaks taas kasutusel olevate ressurssidega
kaaluma uut strateegiat,
mida sõjaolukorras käiku lasta?
Siin on kaks vektorit, mis võivad kas ühte sulanduda või hargneda.
Iraan saatis välja satelliidi, mis on iseenesest tühine.
Tõeline mureallikas on kanderakett ehk lõhkepeata rakett.
Satelliit iseenesest pole tõeline luureseadeldis,
mida tuleks karta.
Kui Iraan arendab mandritevahelise ballistilise raketisüsteemi,
on see ohuks Euroopale, USA-le ja Ameerika vägedele Lähis-Idas.
Kuue kuu pärast ehk novembris näeb Iraan,
kas Joe Biden võidab Donald Trumpi.
Seni ei pruugi Iraan alla anda, kuigi ägab majandusraskuste all,
seda eelkõige naftahinna languse tõttu.
Iraani ainsad toetajad on Hiina ja Venemaa,
kuigi neil on ÜRO Julgeolekunõukogus vetoõigus.
Iisrael hoiab Iraanil silma peal, kuid see oht pole vahetu.
On selge, et Iisraeli kaitse-eelarves tuleb teha kärpeid
Iisraeli majanduse elustamiseks pärast koroonakriisi.
Kaitseministeerium ja peastaap rõhutavad siiski,
et ainult Iisraeli julgeoleku tagamise korral
heidutusvõime ja vajadusel otsustava jõuga,
saab riigi majandus toibuda.
Kaitse-eelarvet ei saa seega ohvriks tuua
ja täielikult majanduse elustamisse suunata.
Seal peab olema tasakaal.
Kol Ben-Shalom,
kuidas näete Liibanoni olukorda, mida mõjutab Iraan?
Viimasel ajal on see kannatanud majandusraskuste käes
ega suuda maksta Hezbollah' võlgu.
Hezbollah on püüdnud ressursse koguda.
Näiteks kontrollides valitsuses Liibanoni terviseministeeriumit,
võitleb ta esirindel koroonaviiruse tekitatud kriisi vastu.
Kas Liibanon ohustab hetkel Iisraeli?
On kõlanud raporteid luuredroonide katsetest riiki tungida.
Tasub õppida ajaloost,
et majandusraskused sõdu ei takista.
Mõned režiimid isegi kasutavad neid
oma kodanike koondamiseks ühise vaenlase vastu.
Olukorrast tuleb seega õppida.
Hezbollah' ja Iraan ei taha Iisraeliga sõdida.
See ei sobi nende kalkulatsioonidesse ja mitte ainult majanduslikult.
Nad koguvad varustust ja võimekusi, et hiljem Iisraelile kahju teha.
Rääkisid alguses juudiriigi hävitamisest.
Meie vaenlased ei suuda meid täna hävitada.
See oleks problemaatiline ja valus.
Kellelgi pole relva, mis meid täielikult hävitada suudaks.
Hezbollah' valmistub järgmiseks sõjaks ja arendab ohtlikke relvi.
Varem tulistasid nad sadu rakette, mis maandusid, kuhu juhtus.
Nüüd tabavad pea kõik raketid sihtmärki,
kui Iron Dome neid ei peata.
Ka raketitõrjesüsteemid pole täiesti vettpidavad.
Iisrael valmistub pikemas perspektiivis järgmiseks sõjaks ja nii ka nemad.
Iisraeli strateegia on muutunud.
Me lihtsalt enam ei valmistu ega oota suurt alguspäeva,
vaid vormime pidevalt võitlustandrit.
Nii vähendame ohtu sõja korral.
Prof Inbar, milline on teie nägemus?
Minu meelest peaks Iisrael püüdma kõigi vahenditega
teostada Iisraeli kaitsejõudude peastaabi plaani "Momentum".
Hetkel on Iisraelil 120 mlrd USD välisreservides.
Reservid olid suuremadki,
kuid osa sellest kasutati koroonakriisiga tegelemiseks.
Iisrael peab tagama endale tugeva armee,
mis suudab peatada Süüriast, Liibanonist ja Iraanist lähtuvad ohud.
See on äärmiselt tähtis.
Iisraellased peaksid mõistma,
et nad peavad esialgu peatama
kõrge elatustaseme pürgimused,
et Iisrael taas tugevaks saaks.
See on tähtis, sest kui ootame, kuni meid rünnatakse,
võib see liiga kalliks minna.
Iraani, Hezbollah' ja Hamasi strateegia
on rünnata Iisraeli ühiskonda, mitte armeed.
Nad püüavad Iisraeli ühiskonnale olulist kahju tekitada
ja seda demoraliseerida.
Nende ülim unistus on meid täielikult minema ajada.
Peaksime mõistma, et nad ei võitle ausalt.
Nad ründavad naisi, lapsi, vanureid ja tsiviilelanikke.
Kaitsejõud kindlasti arvestavad sellega.
Tahaksin lõpetuseks rääkida kahest tähtsast vaatenurgast.
Kol Ben-Shalom rääkis "liivakasti" ehk võitlustandri vormimisest,
mis on tuleviku seisukohast ülioluline.
Prof Inbar rääkis mitmetasandilisest plaanist,
mille koostas kaitsejõudude peastaabiülem Kochavi.
Ta koostas Iisraeli jaoks
pika perspektiivi plaani,
mis nõuab palju tehnoloogiat
ja futuristlikku mõtlemist.
Samas arvestab see ka ajalooliste aspektidega.
Kindral Bar-Lev koostas kaitseplaani Siinai poolsaare jaoks
võimalike rünnakute puhuks.
Plaani teostamiseks polnud piisavalt vahendeid
ja inimressursse.
Kas Iisraeli kaitsejõud on liiga seiklushimulised
oma tulevikuplaanides
või suudetakse plaanid rasketel aegadel täide viia?
Kindral Kochavi plaan on täiesti vastupidine
Bar-Levi plaanile 50 aasta eest.
Bar-Levi plaan põhines kaitsel.
Kochavi taotleb lühikest, täppissõda.
Bar-Levi sõda oli kurnamissõda, kus Iisrael ei taganenud rindelt,
kuid edasi ka ei liikunud.
Kochavi nägemus sõjast on lühike ja vaenlasele letaalne,
sest see on raske ka Iisraeli tagala jaoks.
Seni oleme rääkinud Iisraeli kasutatavatest kaitsevõtetest.
Tuleks arvestada ka olukorraga, kus Iisrael annekteerib Jordani oru
või Läänekalda osi.
Sel juhul pole olukord tingimata Iisraelile soodne.
Selle teema jaoks pole täna aega, nii et jätame selle järgmiseks korraks.
Palun kol Ben-Shalomilt ja prof Inbarilt lõpetuseks analüüsi
Iisraeli regionaalsete julgeoleku- väljakutsete lähituleviku kohta.
Kol Ben-Shalom, olge hea.
Olen näinud tõuse ja mõõnu.
Elame praegu kindlasti kõige keerukamal ajal.
Kuid oleme üks parimini varustunud riike Lähis-Idas.
Meil on kasutada tipptehnoloogia, ntks kübersfääris jms.
Meie kaitsejõudude ülemal on õige suund edasi liikumiseks
ja väljakutsetega tegelemiseks.
Professor Inbar?
Iisrael on väga tugev riik.
Tugevust tuleks säilitada armeesse investeerimisega.
Erinevalt kolleeg Amir Orenist,
peaks Iisrael minu meelest ära kasutama Trumpi plaani
ja kehtestama Iisraeli seadused Jordani orus, millel on suur tähtsus
Iisraeli julgeoleku seisukohast nii lühemas kui pikemas perspektiivis.
Kutsume teid tagasi jätkama vestlust hr Oreniga.
Tänaseks on saateaeg otsas. Aitäh, prof Inbar,
reservikolonel Ben-Shalom ja TV7 analüütik Amir Oren.
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri