Tere tulemast saatesse!
Jeruusalemma rivaalitsevad poliitikud peavad aktiivseid läbirääkimisi
valitsuse moodustamiseks
pärast kolmandaid valimisi vähem kui aasta sees.
Pea- ja kaitseministri kandidaatide tähtsaim mureteema
on Iisraeli julgeolekuohud.
Iisraeli julgeoleku aspekte analüüsivad stuudios
Yossi Kuperwasser, Lähis-Ida arengute projektijuht
Jeruusalemma Avalike Suhete Keskuses,
TV7 analüütik Amir Oren ja reservikolonel Miri Eisen,
Iisraeli diplomaatia ja luureekspert IDC Herzeliyast.
Hr Oren, rääkige veidi laiemalt viimastest arengutest antud teemal.
Siinviibivad kõrgeaulised kolleegid
on teeninud tähtsates ametites Iisraeli sõjaväeluures.
Selle ülesandeks on hinnata Iisraeli puudutavaid ohte.
Seejärel otsustavad teised valitsuse sõjalised tahud,
kuidas ohtudele vastatakse.
Esmalt kaardistatakse laiemad ohuväljavaated
ja seejärel koostatakse tegevusplaan,
milleks Iisraeli armee valmistuma hakkab.
Iisrael analüüsib oma naabreid,
ja teab, et ei suuda võistelda kvantiteedis.
Iisraeli ainus alternatiiv
on saada kõrgeima kvaliteediga personali ja relvi.
Kui Iisrael hakkas USA-lt abi saama,
taheti alal hoida kvalitatiivset sõjalist eelisseisundit.
Isegi kui Iisraeli vaenlased saaksid kaasaegseid relvi,
on Iisrael siiski neist põlvkonna võrra ees.
Seda taotlevad nii Iisraeli tööstus
kui Iisraeli hanketiimid välismaal.
Probleem on selles, et plaane tuleb 5-10 aastat ette teha.
Ohud aga arenevad jooksvalt.
10 aasta eest, vahetult enne araabia kevadet,
oli Iisraeli suurim oht Süüria armee.
Nüüd ümbritsevad Iisraeli rühmitused, nagu Hezbollah,
keda toetab riik.
Taustal on ka Iraani oht, kuid mitte enam Süüria.
Egiptusel ja Jordaanial on Iisraeliga rahulepingud.
Kvalitatiivse sõjalise edumaa säilitamine on seega väljakutse,
eriti kui vaadata aastale 2030 ja kaugemale.
Kindral Kuperwasser,
Jeruusalemmas on hetkel veel poliitiline ummikseis.
See on aeglustanud uue sõjavarustuse hankimist,
mis on vajalik Iisraeli kvalitatiivse sõjalise eelisseisundi seisukohast.
Kuidas mõjutavad teineteist Iisraeli armee ja poliitilised ešelonid
ning kuidas peegeldub see strateegilises planeerimises
ning tulevaste ohtudega võitlemises?
Vägagi palju.
Poliitika avaldab mõju.
Armeel on plaan varustuse hankimiseks
järgmisteks aastateks.
Igal aastal tehakse uus viisaastakuplaan.
Armee teab, mida on vaja hankida.
Sõjaline eelisseisund on tähtsam, kui probleemid valitsusega.
Valitsus pole veel vastu võtnud eelarvet pikema perspektiivi plaanile.
Samas ei vaielda hetkel vajalike hangete üle.
Asi on tervikpildi muutumises.
Kvalitatiivset sõjalist edumaad on suhteliselt kerge hinnata,
kui vastas on teised armeed.
Samas pärineb enamiku nende armeede varustus USAst
või teistest lääneriikidest.
Iisrael sai nende maadega suhelda
ja paluda neil mitte müüa vaenlastele teatud tüüpi varustust,
näiteks F35 hävitajaid.
Vastasel juhul kannataks Iisraeli kvalitatiivne edumaa.
Iisraeli saavutatud kvalitatiivne edumaa on endiselt hea,
kuna ta on naabermaade armeedest tugevam.
Paljud naaberriikidest on tegelikult Iisraeli leeris,
näiteks Egiptuse armee.
Kas teda tuleks näha tuleviku ohuna
või võimaliku partnerina sõjalises koostöös?
Saudi Araabia, Jordaania ja teised Pärsia lahe riigid
omakorda vajavad armeed, ja Iisrael teeb nendega koostööd.
Meil on ühine vaenlane, kelleks on Iraan.
Pinged Iraani, Hezbollah' ja palestiinlaste rühmitustega
kujutavad Iisraelile teistsugust ohtu.
Nad püüavad võidelda Iisraeli vastu kurnamisõjas,
mitte otsustavas sõjas.
Varem on kvalitatiivne sõjaline eelisseisund olnud vajalik
Iisraeli julgeolekuvundamendi ehk heidutuse kindlustamiseks.
Heidutus rajaneb kvalitatiivsel edumaal ja otsustavusel.
Ennetavad hoiatussüsteemid rajati luure alusele.
Ka näiteks raketitõrjesüsteemid suurendavad eelisseisundit.
Kõik tõrjesüsteemid on vältimatud
meie eelisseisundi säilitamiseks.
Madalama taseme võimete kontekstis,
mida ehitatakse kurnamissõja vastu
õhupallide ja tuulelohedega,
siis meil on nendega võrreldes selge eelisseisund,
kuid meie vastused pole mõeldud selliste probleemide jaoks.
Hetkel püüame peatada selliste ohtude tekkimist,
mis võivad meilt eelisseisundi röövida.
Asi pole tingimata USAs.
Tähtsaim on takistada Hezbollah'l täppisrakette saada,
mis muudaks kogu olukorra.
Selline rünnak tabas Saudi Araabiat,
ja Ameerika baasi Iraagis, El Assadis.
Võimed tuleb suunata luurele ja tugevale õhutõrjele.
Regiooni armeede suhtes
on hea järgida printsiipi
"Austa, kuid ole valvel."
Kolonel Eisen, kindral Kuperwasser rääkis,
kui tähtis on säilitada kvalitatiivne edumaa.
1990. aastate keskpaigast on edumaa vaikselt kahanenud.
Armee juhtkond ja kaitseametnikud
räägivad üha enam eelise kahanemisest,
ja tarkade hangete tähtsusest Iisraeli tugevdamiseks.
Kui arvestada, et Iisraeli valitsus
pole veel määranud kedagi
pea- ja kaitseministri ametitesse.
Kas Iisraeli juhtkond suudab hetkel teha õigeid otsuseid,
mis nõuavad muidugi tugevat majandust ja rahva toetust.
Üldiselt võttes elame hetkel veidral ajal maailmas.
Kvalitatiivne edumaa on seotud eelkõige Iisraeli ja USA suhetega.
Siin on tegemist USA ja Iisraeli sõjalise julgeolekuga.
Seda ei tohiks kunagi iseenesestmõistetavaks pidada.
USA on vastu võtnud seaduse, mis määrab 2030. aastani,
mida meile müüakse, ja Iisrael peab valima, mida osta tahab.
See on uskumatu.
Iisraelil pole nii lähedast julgeolekusuhet ühegi teise riigiga.
See tugevdab Iisraeli ja selle võimet tulevasi ohte trotsida.
Kvalitatiivse eelisseisundiga viidati näiteks USA seadustele,
ning selle poolt Iisraelile antud varustusele, näiteks hävitajatele.
Selline selgitus tekitab siiski segadust.
Kvalitatiivse edumaa all mõeldakse tihti Iisraeli võitu,
kuid see pole üks ja sama asi.
See tähendab, et Iisraelil on eelisseisund sõjavarustuses.
See ei taga siiski, et Iisrael Lähis-Idas otsustava võidu saab.
See on jäänud tähelepanuta.
Vajame raketitõrjesüsteeme Iisraeli kaitsmiseks.
Investeerime raha riigikaitsesse.
Muudame USA saadetud hävitajad veel tõhusamaks.
Relvade arvust sõltumata ei suuda Iisrael võita asümmeetrilist sõda,
vähemalt mitte nii, nagu oodatakse.
On tähtis mõista Iisraeli-USA lähedast suhet.
Asi pole valitsustes.
Võin kedagi ärritada, kui ütlen, et eelmisel USA valitsusel
olid Iisraeli kvalitatiivse edumaa osas suurepärased julgeolekusuhted.
Valitsusi ei tohiks omavahel võrrelda.
Suhe USAga on suurepärane.
Asi pole mitte üksnes eelisseisundis,
vaid mida see praktiliselt tähendab.
On tähtis meeles pidada, et Iisrael on demokraatia.
Kui rahvas ei toeta sõjategevust vaenlaste vastu,
siis Iisrael pikas perspektiivis vastu ei pea
ja tema kvalitatiivne edumaa hakkab murenema.
Kindral Kuperwasser mainis õhupalle ja tuulelohesid.
Iisraelis on tugev sõjavarustus
ja see suudaks hävitada Gaza sektori.
Lõuna-Iisraeli linnad
on pidanud siiski juba kaua Gazast lähtuva terrori all elama.
Mis kasu on Iisraeli eelistest, kui ei suudeta peatada olukorda lõunas?
Küsimus on ka inimeste turvatunde tajus.
Oleme teatud tasandil tugevad,
kuid see ei taga siiski võitu. Ja mida võit üldse tähendab?
Hr Oren, Iisraeli kaitsejõudude ülem Aviv Kochavi
rääkis hiljuti kvalitatiivsest eelisseisundist
ning lõhest Iisraeli ja Iraani vahel.
Ta toonitas täppishangete tähtsust,
ning samas olukorra arengu jälgimist ja sellele reageerimist.
Samas, nagu kindral Kuperwasser õigelt ütles,
eksisteerib alati 5-10 aasta plaan.
Nagu alati, kui organisatsiooni juhtkond vahetub,
muutuvad ka strateegia ja visioon.
Kuidas peegeldub see praeguses olukorras?
Iisraeli kaitsejõudude ülem vahetus hiljuti.
Räägime siin üldisel tasandil.
Siin on kindral Kuperwasser ja kolonel Eisen,
kes on ka peaaegu kindral. Ehk jõuab ta selleni tulevikus.
Sel teemal tuleb rääkida väga detailselt.
Kindral Kochavil on valusad probleemid lahendada.
Kui näiteks relvade hankimiseks on eraldatud teatud hulk raha,
siis kui palju kasutatakse tankidele, mis teevad tähtsat tööd,
ja kui palju raskevarustuse veokitele, mis ei suuda tappa?
Kui aga tanke ei suudeta õigel ajal ühelt rindelt teisele toimetada,
on see raiskamine, kui need tegevuseta põhjas istuvad
ja neid oleks hoopis lõunas vaja.
USA annab Iisraelile igal aastal ca 4 miljardit USD,
millest suur osa läheb õhujõududele.
Õhujõud ja kaitsejõudude ülem soovitavad valitsusele,
et hangitaks x hulk F-35 hävitajaid,
nii et sel juhul saab hankida vaid y hulga F-15 hävitajaid.
Kui mitu 4. või 5. põlvkonna hävitajat vaja on?
Kallist varustust saab osta vaid teatud arvu,
kuid neid on rohkem vaja.
Kvantiteedil on lõpuks oma kvaliteet.
Selliseid dilemmasid peabki kindral Kochavi lahendama.
Ta keskendub hetkel kriitilistele punktidele.
Üks neist on Hezbollah.
Rünnates teatud vägesid, juhte ja kommunikatsioonikanaleid,
on võimalik vaenlast sandistada.
Tegutseda tuleb siiski kiiresti,
enne kui kohalik rahvas raketirünnakuisse upub.
Me ei saa tõrjuda või välja lasta kõiki rakette.
Armee tegevus tuleb plaanida nii,
et vaid teatud divisjonid on nn eliitüksused.
Suurim osa koosneb vähem kui 3 aastat relvateenistuses olnutest.
Vaid väikse osa moodustavad reservväelased.
Plaan on väga keeruline,
ja õnnestumise korral tagab see Iisraelile kvalitatiivse edumaa.
Kindral Kuperwasser, tegutsete luureringkonnas.
Milline on reaalne tegelikkus?
Kuidas saab rahastada luure vajadusi
olgu maal, kübertehnoloogias või mujal?
Kuidas aitab luure Iisraelil nende väljakutsetega rinda pista
ja vajalike eelhoiatusi anda?
Nagu Amir ütles, kunagi pole küllalt.
Asi on realistliku prioriteetide nimistu koostamises.
Uues plaanis "Momentum" (hoog) on prioriteedid mõistlikud.
Selle järgi on Iisraeli suurim oht Iraan.
Seega suunatakse meie luure- ja operatiivressursid Iraanile.
Kochavi otsustaski eraldada Iraanile suunatud operatsioonide kava
teistest plaanidest.
Lisaks määras ta ametisse kindrali, kes vastutab just Iraani teema eest.
Ta mõistab, et see on suurim oht.
Mis on meie kvalitatiivse edumaa suurim oht
järgmise 5-10 aasta vältel?
Suurim oht on Iraani tuumaprogramm.
Kui Iraan saab tuumarelva, muutub ka meie eelisseisund.
Seepärast tulebki kindlustada, et Iraan ei saaks iial tuumarelva.
Plaani tähtsaim eesmärk on see ära hoida.
Muud asjad pole tähtsusjärjestuses esimesed,
ntks tankid, mis pole antud kontekstis relevatnsed,
või Gaza palestiinlaste vastu vajalikud ressursid.
Mitte et neid eirataks, kuid nad pole sama tähtsad.
Usun, et see on õige suund.
Iraani olukorda tuleb jälgida terviklikult.
Tuleb arvestada nii tuumaprogrammi kui Hezbollah'ga.
Igasuguse Iraani tegevuse taga on mingi kaitse selleks,
et oma tuumaprogrammi edendada.
Peame suutma reageerida selle ohu erinevatele komponentidele.
Minu meelest on meie tähtsusjärjestus seetõttu õigustatud.
Luure seisukohast tähendab see,
et Iisraelil peab olema Iraani suhtes luurealane eelisseisund.
Iraani tuumaprogrammi arhiivide toomine Teheranist
räägib luure tähendusest.
Ka rünnakud Iraanist Süüriasse saabuvate relvakonvoide pihta
tunnistavad luurekapasiteedi arenemisest.
Lisaks suudavad õhujõud
teha piirkonnas täppisrünnakuid Iraani objektide pihta.
Seda võimet tuleb alal hoida.
Nii on olnud juba kaua, kuid uus plaan tõhustab seda veelgi.
Asja prioretiseerimine lähiaastail on seega väga põhjendatud.
Pidagem meeles,
et igal tänapäevase armee hävituslenduril
on toeks vähemalt neli inimest, kes kindlustavad,
et ta saab parima võimaliku luureinfo.
Otsuste tegemisel pole asi üksnes relvades,
vaid muuhulgas ka logistikas ja inimressursi ettevalmistamises.
Kol Eisen, tahaksin puudutada ka kahetsusväärset koroonaviirust,
millega oleme kõik pidanud viimasel ajal tegelema.
Ka armee on mobiliseeritud
viiruse võimaliku leviku peatamisse.
Lisaks teavitatakse kodanikke
ja aidatakse kodanikeühendusi ning parameedikuid
esmaabi osutamiseks abivajajatele.
Jeruusalemmas on parajasti poliitiline vaakum.
Kõigil tahkudel pole hetkel viiruse kohta piisavalt infot
ja kõik ei mõista olukorra tõsidust.
Kuidas saab Iisrael selles olukorras aidata?
Iisraeli kvalitatiivne eelisseisund põhineb riigi inimestel ja armeel.
Armeed peetakse rahva armeeks.
Seal teenivad meie lapsed,
sportlased, arvutinohikud ja kõik.
On raske ennustada
Iisraeli armee võimet aidata maailma ennenägematus olukorras.
Ma ei taha liialdada, kuid elame 2020. aastal,
ja keegi ei tea, mis peab tulema.
Iisraelis reageerivad sellele kaitsejõud.
Nad oskavad teha otsuseid ja plaane
ning arvestada olukorra mõjudega ka kaitsejõudude sees.
Nad töötavad konsensuses Iisraeli ülejäänud ühiskonnaga.
Midagi ei juhtu hetkega, kuid see on üks meie tugevustest.
See on meie reageerimisviisi eraldamatu osa.
Keegi ei tea, mida homne toob.
Seegi annab meile teiste ees eelisseisundi.
Olen veidi eri meelt auväärsete kolleegidega.
Mulle teeb muret kogu tähelepanu koondamine Iraanile.
Mainitud väljakutsed ja ohud on küll tõelised,
kuid on teisigi väljakutseid.
Vahel keskendume liialt kvalitatiivsete relvade aspektile,
nii et me ei näe reaalseid ohte, mida Iisrael teistel rinnetel kohtab.
Kuni investeerime oma jõuvarusid rohkem ühele rindele kui teisele,
siis peame iseenesestmõistetavaks lõuna-iisraellaste vastupidavusvõimet.
Ma ise ei pea midagi iseenesestmõistetavaks.
Kommenteerin veel lühidalt seda,
kuidas Iisraeli valitsus on tegelenud koroonaviirusega.
Iisraelis on tsentraliseeritud tervishoiusüsteem.
Professionaalide juhitud terviseministeerium
juhib haiglaid ja tervishoiuteenistusi.
Paljud haiglajuhid
on kaitsejõududest erru läinud juhtivad meditsiiniohvitserid.
Iisraeli tagalakaitse teeb koostööd
kohalike omavalitsuste ja politseiga.
Neil on palju kogemusi
raketirünnakute tõrjumises ja loodusõnnetuste osas.
Lisaks ollakse pidevalt valmis maavärinateks.
Ettevalmistumine on Iisraelis heal tasemel.
Kindral Kuperwasser, palun lõppkommentaari.
Kvalitatiivne eelisseisund ei tähenda Lõuna-Iisraeli tähelepanuta jätmist.
Asju tuleb siiski prioretiseerida.
Mis puudutab koroonaviirust,
siis usun, et iisraellased on harjunud pideva pingeseisundiga.
Rakett võib sulle kaela sadada kus tahes.
Oleme veidi treenitud ka viiruse tekitatud olukorraks.
Ülejäänud maailm ei ole ehk valmis sellises teadmatuse olukorras elama.
Iisraelis räägitakse ka väga täpselt,
kus ja millal keegi nakkuse sai.
Teised riigid minu teada seda ei tee.
See on Iisraelile tüüpiline, sest oleme sellega harjunud.
Kol Eisen?
Meie rahva kvalitatiivne eelis
on nii armees kui meie visaduses.
Võimalik, et just meie leiame koroonaviirust raviva vaktsiini.
Aitäh, kindral Kuperwasser, hr Oren ja kol Eisen.
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri